254 
upp hvarandra och sin afföda. De äro ilskna och stridslystna, och 
de större arterna utrota, eller fördrifva ofta de mindre och sva- 
gare, och hanarne anställa med hvarandra häftiga strider om 
honorna. Dessa sednare ha 3—6 par spenar dels på bröstet 
och dels på buken. Deras förmåga att föröka sig är synner- 
ligen stor, och under den blidare årstiden, och stundom äfven 
under vintern, yngla de flera gånger hvarje år, samt föda hvarje 
gång från 4 till 10 å 12 ungar. Dessa äro vid födseln blinda. 
En del af hithörande arter äro helt små, men en del andra äro 
temligen stora, och man känner utländska arter, hvars kropps- 
längd kan stiga till mera än en fot. 
Till underlättande af bestämningen af de 4 till vår fauna 
hörande arterna meddela vi här öfver dem en synoptisk tablå. 
Mus. 
Pann- 
benen.. 
'med upphöjda sidokan- 
ter. Öronens längd från 
basen af yttre kanten 
ungefär lika med . . 
utan upphöjda sidokan- 
ter. Interparietalbenets 
sidodelar , 
Va af hufvudets 1. 
Arter: 
1. rattus, Linné. 
Va af hufvudets 1. 2. decumanus ,VKLhhii. 
•afsmalnande och mer 
eller mindre till- 
spetsade 3. 
sylvaticus, Linné. 
jemnbreda och trub- 
biga, eller snedt af- 
huggna 4. musculus , Linné. 
A. Råttor: Fannhenen med upphöjda sidokanter. 
1. Mus rattus, Linné. 
Svarta Råttan. 
Oronens längd från yttre sidan af deras bas ungefär 
lika med hufvudets halfva D:o^ och öronen nästan nakna. 
Svansen längre än kroppen. Of van svartaktig eller svartgrå^ 
under mörkt askegrå eller hlågrå. Craniet har bredden öfver 
yttre öronöppningarne större än Vs ^/ ^^ss längd. Inter- 
parietalbenet har imgefär formen af ett cirkelsegment, som är 
mindre än en half cirkel, och hvars böjda linie är riktad bakåt, 
och hvars sidovinklar följaktligen äro spetsiga. Be upphöjda 
