255 
lister på hjesshenen , som utgöra en fortsättning af de upp- 
höjda sidokanterna på pannbenen^ är o något håghöjda utåt, 
och hjessan är märhhart hullrig. Be öfre tandraderna äro 
ungefär liJca långa, som foramina incisiva. 
Mus rattus, Linné: Systema Naturse, edit. 10:ma, pag. 61. — 1758. 
„ Idem: Fauna Svecica, edit. 2:da, pag. 12. — 1761. 
,, „ Pallas: Novae species Quadrupedum e Glirium ordine, 
pag. 93. — 1778. 
,, ,, C. P. Thunberg: Beskrifning på svenske djur, pag. 35. 
— 1798. 
,, A. J. Eetzius: Faunae Svecicse pars l:ma, pag. 34. — 
1800. 
Pallas: Zoographia Eosso-Asiatica , vol. I, pag. 165. 
— 1811. 
,, S. Nilsson: Skandinavisk Fauna, Däggdjuren, 2:dra 
uppl., pag. 336. — 1847. 
,, „ J. H. Blasius: Naturgescliichte der Säugethiere Deutsch- 
lands, pag. 317. — 1857. 
„ „ A. E. Holmgeen: Skandinaviens Däggdjur, pag. 244. — 
1865. 
liattm domesticus , L. J. Fitzinger: Versuch einer natiirlichen Anordnung 
der Nagethiere (JRodentia); Sitzungsberichte der Kaiserl. 
Akad. der Wissensch. matliem.-naturwissensch. Classe 
zu Wien, Bd. 56, l:e Abtheil., pag. 64. — 1867. 
Anm. På grund af den föränderlighet uti färgteckningen, som denna 
arten i sydligare länder företer, och på grund af den öfverensstämmelse 
uti plastiska förhållanden, som mellan denna och Mus alexandrinus , Geof- 
FEOY förefinnes , förenar V. Fatio dessa båda former med hvarandra. Mus 
alexandrinus har blifvit funnen i Egypten och på flera ställen i södra Europa. 
Beskr. $ i sprit förvarad. Längd af kroppen från nosspetsen 
till svansroten 67.20 tum eller 184: millim. L. af hufvudet t. 
eller 45 mill. L. af örat från basen af yttre kanten 7io t- ^ll^r 
21 mill. L. af bakfoten till hälen från klospetsarne 1 7io t. 
eller 36 mill. L. af svansen 6 t. eller 204 mill. — En an- 
nan $ har kroppslängden 67io t- eller 201 mill. 
Kroppsformen är något mindre undersätsig än den af bruna 
råttan. Nosen är, såsom vanligt, långt framstående framom 
munnen. Endast yttersta nosspetsen är naken. Den fåra, som 
delar öfverläppen framtill, fortsättes öfver nosspetsen. Morr- 
håren äro mycket långa, och de längsta räcka långt bakom 
1) Faune des Vertébrés de la Suisse, vol. I, pag. 198. 
