256 
öronen. Af transversella gomlister finnas 2 stora framtill , som 
äro mera än dubbelt större än de följande , och 5 smärre bakom 
dessa. Endast de 2me främsta och de 2:ne bakersta äro odelade 
i midten^), och med undantag af den främsta, äro alla fint 
crenulerade. Öronen äro högt uppstående, ovala, och af en 
ljusare gråbrunaktig färg, inuti blekare. Fötterna äro starka, 
de bakre betydligt längre och större än de främre, och å alla 
äro tårna utan spår till simhud vid basen. Den knölformiga 
rudimentära tummen å framfötterna har en liten konvex nagel. 
Alla fötterna äro nakna under, och ofvan kort och temligen 
glest håriga, med åtliggande hår. Framfötterna ha å fotsulorna 
5 trampknölar, och omkring 6 tvärgående hudskifvor under 
hvarje tå. Bakfötterna ha 6 trampknölar, och 7 — 8 tvärgående 
hudskifvor under tårna. A svansen, som är betydligt längre 
än kroppen från nosspetsen till svansroten, samt mot den nå- 
got trubbiga spetsen märkbart aftager i tjocklek, hafva vi räk- 
nat ungefär 220 fjällringar -). Den är af samma mörka svart- 
brunaktiga färg både ofvan och under. Dess hår äro glesa, 
korta och styfva, och fjällringarne ses tydligen mellan dem. 
Yid basen är den ganska tjock. Hårfällen är tvåfaldig, och be- 
står dels af längre och styfvare borstlika hår, och dels af en 
kortare och tätare bottenfäll. Vi hafva hos honan funnit 5 par 
spenar, af hvilka 3me par på buken och 2 D:o på bröstet. 
Samma antal anföres af Nilsson. — Färgen är ofvan svartaktig 
eller svartgrå. En del af de längre håren äro vid spetsen svarta, 
och visa i solljuset en iridescerande glans, samt äro längre ned 
ljusgrå. En del af dessa hår, isynnerhet på kroppssidorna, äro 
äfven vid spetsen ljusgrå. Bottenfällen är askegrå. Under är 
färgen mörkt askegrå eller blågråaktig. De yngre äro ofvan 
mörkare än de gamla , samt med en starkare iridescerande glans. 
Mellan öfre och undre kroppssidornas färg förefinnes ingen färg- 
gräns — Såsom tillfällig varietet är den någon gång helt 
och hållet svart, eller och hvit med röda ögon. 
1) Den af Blåsius för denna och följande arten uppgifna karakteren, 
att hafva gomlisterna i midten odelade, är, enligt våra iakttagelser, ej 
konstant för någondera. 
2) Hos större exemplar skall antalet af fjällringar å svansen stiga till 
250—260. 
3) Yi hafva icke hos oss iakttagit någon annan färgvarietet af denna 
arten, än den här beskrifna. Den färgvarietet, som man kallat Mtts ale- 
