271 
skarpa, men ej uppstående. Från bakre delen af dessa sido- 
kanter går långs suturerna mellan hjessbenen och fjällbenen 
(ossa sqiiamosa) en låg köl, som hos äldre individer fortsättes 
öfver den bakre nedskjutande sidodelen af hjessbenen till siiiura 
lamhdoidea, men hos yngre är ännu lägre, och helt och hållet 
upphör vid den vinkel , som främre delen af hjessbenens sidokant 
bildar med den bakre nedskjutande D:o. Kindbågarne äro temligen 
breda. Tårbenet synes i främre orbitalvinkeln. Den öfre gre- 
nen af öfverkäkens processus zygomatici är mycket smalare än 
den närmaste delen af kindbågen. Den undre grenen af samma 
utskott har främre kanten konvex. Foramina incisiva räcka 
tillbaka mellan de främsta kindtänderna. 
Tänderna utmärka sig från dem af föregående der igenom 
att lista kindtanden i öfverkäken har knölarne i sidoraderna 
betydligt mindre än de i midtelraden. Bakersta kindtanden i 
samma käke är ej hälften så stor som den mellersta. Den 
främsta kindtanden i underkäken har ej flera än 6 knölar. 
Husmusen förekommer öfver allt inom Sverige och Norge, 
der fasta menniskoboningar förefinnas. Stundom anträffas hon 
äfven ute på åkerfälten på något afstånd från gårdarne eller 
husen. Hon brukar vanligen ganska snart infinna sig vid ny- 
byggena, äfven om de blifvit anlagda å aflägsna skogstrakter. 
Dock lär hon icke finnas i de nordligare Lappmarkerna. För 
öfrigt är husmusen kringspridd öfver hela jorden; men alltid 
vid eller i närheten af menniskoboningarne. I Europa är den 
sedan forntiden känd. Den var bekant redan för Aristoteles. 
Slutligen vilja vi här i korthet anföra de utmärkande karaktererna för 
ett par mindre, eller till den sednare afdelningen af slägtet Mus hörande 
arter, af hvilka sannolikt den ena, och möjligen äfven den andra förekom- 
mer i Sverige, ehuru ingendera ännu med säkerhet här blifvit iakttagen. 
Mus minutus, Pallas. 
Mus minutus, J. H. Blasius: Naturgeschichte der Säugethiere Deutsch- 
lands, pag. 326. 
Öronen äro korta, rundade, och deras längd utgör endast Vg af huf- 
vudets D:o. Ofvan grågulaktig med starkt rostgul anstrykning, isynnerhet 
på hufvudet, länden och kroppssidorna. Under hvit, och med skarp färg- 
gräns. Svansen ungefär af kroppens längd, eller ock något längre. Honan 
med 8 spenar. Bakfoten från hälen af underbenets längd. Främsta kind" 
