277 
ämnen." Äfven det i Skåne anträffade exemplaret erhölls bland 
björkar. Likaledes har Pallas i Sibirien träffat den i björk- 
skog, så att det synes, som den företrädesvis vore bunden vid 
denna vegetation. Enligt iakttagelse af Pallas ligger den i 
dvala under vintern. Dess betydliga fetma under hösten, hvil- 
ken af Lundahl blifvit iakttagen, harmonierar väl dermed. Utan 
tvifvel förekommer den på flera ställen i Sverige mellan Skåne 
och Finland. 
2. Underfam. AEVICOLINI, J. Gray i). 
Kroppsformen tjoch och undersätsig , med korta extremi- 
teter, och mer eller mindre kort och trubbig nos och Idufven 
öfverläpp. Öronen mer eller mindre dolda i fållen. Craniet 
har pannan smal, med af rundade och starkt utringade sido- 
kanter; och gombenens bakre kant är belägen framom bakre 
kanten af de bakersta kindtänderna, tillf ölje deraf att kind- 
tandraderna äro långa. Främre kanten af bfverkäkens ok- 
bensutskotts undre gren är mer eller mindre konkav^ och ut- 
skjuter ej framom fraynJ^anten af dess bfre gren. Mellan ba- 
sen af fjällbenets okbensutskott och crista lambdoidea är uti 
fjällbenet ett mer eller mindre stort hål. Kindtänderna hafva, 
med högst få tmdantag^ ofullständiga eller öppna rötter och 
persistenta tandpulpor, samt strecktecknade kronor. Fram- 
tänderna äro i allmänhet något bredare än hos föregående un- 
derfamilj. Hären äro tvärstrierade , samt emot basen knöliga. 
Denna underfamilj, som stundom varit betraktad såsom en 
grupp af lika värde med familjen Muridce, och blifvit uppställd 
såsom en egen familj; sluter sig emellertid ganska nära till en 
del af slägtformerna inom den föregående underfamiljen, och 
kännes från dem nästan endast genom kindtändernas ofullstän- 
diga eller öppna rötter, och den något afvikande formen af cra- 
niet. Så t. ex. företer slägtet Sigmodon, från N. Amerika, 
mj^cken habituell likhet med dem, och kindtändernas kronor hos 
slägt. Neotoma visa den närmaste öfverensstämmelse med dem 
1) En för dessa mössdjur god svensk benämning är den af Sorkar, 
föreslagen af Prof. C. J. Sundewall i Kongl. Vetenskaps Akademiens i 
Stockh. Handlingar 1840 (tr. 1842) pag. 29. — Den Svenska benämningen 
Sork anföres dock redan af Linné i hans Skånska Resa pag. 63 såsom till- 
kommande vattenlemmeln (hans Mus terr estris). 
