281 
skotten å ländkotorna äro föga utbildade, på de 2:ne främsta 
ländkotorna knappt märkbara, och störst på de 2:ne sista. 
Extremiteterna : Skulderbladet har en temligen tydlig 
metacromiaiprocess. Öfverarmbenet har ett tydligare afsatt hop- 
tryckt utskott vid nedre delen af spina tuhercuU majoris. Un- 
derarmen är längre än öfverarmen, och af dess båda ben, som 
äro tätt förenade , är armbågbenet större är strålbenet. A bäcken- 
benen företinnes icke något tydligt Uiherculum ileopectinceim , 
och sittknölen äi* starkt afrundad. Bymphysis ossium pubis 
är stundom saknad (Arvicola agrestis). Lårbenet är betydligt 
kortare än underbenet , och detta sednares båda ben äro till nära 
sin halfva längd sammansmälta. Vid underbenets nedre ända 
och främre sida är en långsgående grop, som utvisar gränsen 
mellan dessa båda ben, och hos yngre individer är ofta den 
nedre ändan (malleolus externus) af fihula helt och hållet skild 
från tiMa. Lårbenet har ett tydligt spår till troclianter 3:tius. 
Tänderna. Öfverkäken: Kindtandraderna äro afsmal- 
nande bakåt, och den l:sta kindtanden är i allmänhet den stör- 
sta. Kindtändernas kronor äro tvärt afhuggna och "streckteck- 
nade," derigenom att emaljen är lagd i inåt gående veck, som 
på tandkronorna äro något litet uppstående öfver den af dem 
omslutna dentinen, och som der stöta intill hvarandra och så- 
ledes bilda flera eller färre emaljslyngor Dessa slyngor bilda 
å sidorna af tänderna utstående vinklar, som fortsättas rakt ned 
till tändernas rötter. Dessa sednare äro, med högst få undan- 
tag^), odelade och öppna, men öppningen är, på grund af emalj- 
slyngornas fortsättning till rötterna, afdelad i rum, som mot- 
svara kronornas slyngor. Stundom äro kindtänderna något böjda, 
så att deras yttre sida är konkav, och den inre konvex. Den 
bakersta kindtanden har 5—6 emaljslyngor å kronan. Fram- 
tänderna äro temligen breda, och således icke hoptryckta, så- 
som hos föregående slägten, samt med främre sidan gulaktig, 
och utan fåra. Dessa tänders alveoler sträcka sig ända bort 
emot de främsta kindtänderna. — Underkäken: Framtänderna 
äro läDgre och smalare än i den öfre, med långt utdragen och 
särdeles skarp krona, samt äfven de icke hoptryckta, utan af 
1) Dessa emaljslyngor lemna goda karakterer både för slägten och 
arter. 
2) Hos äldre individer af Arv. glareola få kindtänderna slutna och 
två- till tredelade rötter. 
19* 
