300 
5. Arvicola ratticeps, Keyserling & Blasius. 
Méllansorlmi. 
Öronen dolda i, eller föga framstående ur Mrfällen^ ocJi 
deras längd utgör mera än Va (rf hufvudets D:o. Svansens 
längd utgör något mera än 7.-? (rf hroppens J):o. lärgen of- 
van mörkt gråbrun^ och under hvitgrå, med temligen tydlig 
färggräns. B åker sta kindtanden i öfverkäken med 5 — 6 emalj - 
slyngor^ och å yttre sidan 3 — ^, och å inre D:o 4 utstå- 
ende vinklar. Craniet har hos äldre individer en långsgående 
grop å midten af pannan mellan de ingående dugterna. In- 
terparietalhenet har sidodelarne trtihhiga. Pannbenens bakre 
kant bildar en ojemn båge, som är större än ett half cirkel- 
segment. Foramina incisiva nå nästan tillbaka till de främ- 
sta kindtänderna, och är o bakåt af smalnande. 
Arvicola ratticeps, Keyserling & Blasius : Beschreibung einer neuen Feld- 
maus Arvicola ratticeps; Mémoires de rAcadémie Ira- 
pér. des Sciences de S:t Pétersbourg par divers sa- 
vans, Torne 4:me, pag. 319. — 1841. 
Lemmus medius, S. Nilsson: Svenska arter af Sorex och Hypudceus; 
Ofversigt af Kongl. Vetensk. Akadrs Förhandlingar 
1844 (tr. 1845), pag. 34. - 1845. 
„ „ Idem: Skandinavisk Fauna, Däggdjuren, 2:dra uppl. 
pag. 360. — 1847. 
Arvicola ratticeps, J.H. Blasius : Natiirgeschichte der Säugethiere Deutsch- 
lands, pag. 365. — 1857. 
Faludicola ratticeps , A. E. Holmgeen: Skandinaviens Däggdjur, pag. 264. 
— 1865. 
Anm. Att Keyserlings och Blasii Arvicola ratticeps är till arten 
identisk med Nilssons Lemmus medius , är påtagligt , då man jemför deras 
beskrifningar, och ännu mera då man jemför förstnämnde författares ofvan 
citerade utförliga beskrifning med arten sådan den förekommer hos oss. 
Identiteten har derföre med rätta sednare blifvit antagen af Blasius sjelf 
(Naturgeschichte) samt af J. F. Brandt ^). C. J. Sundewall 2) hade redan 
förut påpekat denna identitet, men dock funnit den tvifvelaktig af det 
skäl, att Arvicola ratticeps skulle vara "från södra Ryssland," då Lemmus 
1) Der nördliche Ural und das Kiistengebirge Pae-Choi; Bemerkungen 
iiber die Wirbelthiere des nördlichen europ. Eusslands, besonders des nörd- 
lichen Urals, pag. 37. — 1856. 
2) Öfversigt af Kongl. Vetensk. Akadrs Förh. 1845 (tr. 1846), pag. 191, 
