301 
medius deremot är från Lappland. Detta skäl beror emellertid på ett miss- 
tag, emedan Keysehling & Blasius enligt hvad de i den ofvan citerade 
beskrifningen uppgifvit, funnit den vid Ustjug Weliki vid Dwina i norra 
Eyssland, och således icke i det södra. Då det af sistnämnde förfat- 
tare gifna namnet åtminstone först blifvit publiceradt i tryck, och så- 
lunda har prioritet framför det af Nilsson gifna, måste det för arten bi- 
behållas. — Denna art kommer mycket nära Ärvicola oeconomus (Pallas), 
men skiljer sig från den genom något längre öron och svans, samt genom 
en mörkare färg på öfre kroppssidan. Skillnaderna, med undantag af den 
olika längden af öronen , äro emellertid knappast större än de , som företin- 
nas mellan de olika varieteterna af Arv. ampJiibius. Uti cranieform och 
tandbyggnad öfverensstämma de fullkomligt, enligt den jemförelse, som 
vi varit i tillfälle att anställa med ett af Prof. v. Middendoeff medde- 
ladt exemplar af A. oeconomus från Sibirien. Denna art lär, enligt J. F. 
Brandt, förekomma så långt åt vester, som norra Ural; och då ^. ratticeps 
är funnen i norra Eyssland, är det sannolikt, att båda arternas geografiska 
utbredningsområden beröra hvarandra. 
Beshr. c?, fullvuxen, och förvarad i sprit. Kroppens längd 
från nosspetsen till svansroten 4.V2 tum eller 135 millim. L. 
af hufvudet iVio ^ller 33 mill. L. af örat från basen af 
yttre kanten nära 7-2 t- ^ll^i" l^V-i ^i^^- ^- bakfoten från 
hälen ^/^^ t. eller 21 mill. L. af svansen utan håren vid spet- 
sen l7io t. eller 48 mill. — En annan yngre ef har kropps- 
längden 37-2 t- öller 105 mill. Hufvudets längd 1 t. eller 30 
mill. L. af örat Vio t- eller 12 mill. L. af bakfoten från 
hälen till mellersta klospetsarne ^V-io t- ^^^^r 20 mill. L. af 
svansen utan håren P/m t. eller 39 mill. 
Nosen är ej så trubbig som hos föregående art, och då 
öronen ofta äro något litet framstående ur hårfällen, förlänar 
detta åt dess hufvud ett något råttlikt utseende, och har gifvit 
anledning till det af Keyserling & Blasius gifna artnamnet. 
Ögonen, som äro små, äro något närmare intill nosspetsen än 
intill öronen. Dessa sednare, som äro något kortare än halfva 
hufvudet, äro nästan runda, samt ofvan basen å både inre och 
yttre sidorna med temligen långa och glesa hår. Stundom, då 
hårfällen är kortare, äro de något litet utstående ur den, och 
stundom då den är längre , äro de dolda i densamma. Äntitra' 
gus är ganska stor och starkt framstående. Framfötterna , som 
isynnerhet hos hanen ej äro mycket mindre än de bakre, hafva 
den rudimentära tummen ytterst liten , med föga märkbar nagel. 
Då bakfötterna sträckas tillbaka, räcka de ungefär till ^/^ af 
svansens längd. Hälen är undertill hårig. Svansen, som är 
