320 
åren, blir troligt deraf, att vi uti den delen af härvarande Uni- 
versitets gamla zoologiska samlingar, som till Universitetet blif- 
vit donerade af framl. Prof. Thunberg, förefunnit ett exemplar 
af denn art, under benämning af Marmota lemmus^ och utan upp- 
gifven local, men som utan tvifvel blifvit taget i Sverige*) för 
mera än 50 år sedan. Eljest är denna arten första gången iakt- 
tagen af oss i trakten af Lillehammer i Norge , vid norra ändan 
af sjön Mjösen, den 29 Maj 1843. Vi funno den ganska tal- 
rik på de härvarande bergssluttningarne inom barrskogens om- 
råde öster om staden. Uti Zoologiska Kiksmuseum i Stock- 
holm förvaras ett exemplar, som af G. v. Yhlen blifvit taget 
vid Eäfsunda i Jemtland 1844, och ett D:o, som af framl. 
Brukspatr. C. H. Wegelin blifvit taget i Orsa Finmark i Da- 
larne i November månad 1843. E. Collett^) har sedermera, i 
slutet af Maj 1867 i "Lörenskoven ," 2 mil norr om Christiania i 
Norge , tagit ett exemplar af den. Enligt C. J. Sundewall ^) 
har W. v. Wright tagit den vid Kuopio i Finland; och enligt 
S. Nilsson (Skand. Fauna) har framl. Protokolls-Sekret. V. Falck 
tagit den i trakten af Helsingfors i nämnde land. Enligt C. E. 
Sundström *) skall den af Jägm. Jensen en gång vara iakttagen 
vid Willingsberg i Nerike. Enligt v. Middendorff ^) har den 
blifvit funnen vid vestra kusten af Ochotska Hafvet, och före- 
kommer således sannolikt utbredd genom hela norra Eyssland 
och mellersta Sibirien. 
Den älskar täta och vilda barrskogar i bergstrakterna, der 
marken är betäckt af tät mossa, och hvarest finnes tillgång på 
kuUfallna, murkna och mossbetäckta trädstammar. Den gräfver 
sig gångar och hål under mossan och tufvorna, och under ste- 
narne och de kullfallna trädstammarne. Den vi togo, erhölls 
under en dylik trädstam. Den, som E. Collett tog, anträffades 
äfven i en dylik skog; och Collett antager, att den är talrik i 
1) Uti det ofvan en och annan gäng citerade arbetet af Thunberg: 
"Beskrifning på Svenske Djur, "pag. 30, anföres fjell-lemmeln under namn af 
Marmota lemmus, och dervid namnes, att den till färgen är mycket olika. 
Detta har utan tvifvel sin grund uti den omständigheten, att Thunberg 
äfven ansett skogslemmeln för en fjell-lemmel. 
2) Svenska Jäg. Förb:s Nya Tidskr. 7:de årg. pag. 22. 
3) Öfversigt af Kongl. Vetensk. Akad:s Förh. 1844 (tr. 1845) pag. 161. 
4) Bidrag till kännedom af Örebro läns Vertebratfauna , pag. 8. 
5) Sibirische Eeise, Säugethiere, Vögel u. Amphibien, pag. 108. 
