383 
små. Ä unäerhäJcen är o Tcron- och vinkélutshotten val uthiU 
dade, och det sednare utgår från underJcäJcens undre sida. 
Clavicula och fibula är o fullständiga , och den sednare är sMld 
5 5 4 4 
fråntihia. Kindtänderna äro ^ — ^, eller j — med fullstän- 
diga rötter^ och oftast JcnÖlig krona. 
Anm. Denna familj, som är den 8:de i ordningen inom systemet, 
utgör, såsom redan ofvan blifvit sagdt, den 2:dra gruppen, de Sciu- 
romorpha eller ekorrlika gnagarne. Man anser i allmänhet de till den- 
samma hörande gnagarne för att vara de högst utbildade af alla, och bru- 
kar derföre vanligen att ställa dem i spetsen för ordningen. I öfverens- 
stämmelse med de grunder, som vi följt vid uppställningen af familjerna, 
enligt den ofvan lemnade tablån, måste vi, såsom vi redan yttrat, anse, 
att Sciuriderna eller ekorrdjuren mindre än de Myomorpha gnagarne uttrycka 
det typiska elementet för denna ordning; och att de genom underbenets 
byggnad, och genom den breda pannan å craniet visa en märkbar tendens 
till den 3:dje och sista gruppen, eller de Hystrichomorpha gnagarne, och 
följaktligen böra intaga en plats mellan de Myomorpha och dessa sednare. 
— I öfverensstämmelse med J. F. Brandt räkna vi slägtet Änomalurus 
till denna familj, ehuru det gör undantag från den genom 2:ne vigtiga 
karakterer: att det har öfverkäkens okbensutskott delade, och saknar ^ro- 
cessus postorhitales , eller har dem rudimentära. I afseende på den först- 
nämnda karakteren gör äfven slägtet Tamias undantag, ehuru dess fora- 
mina infraorbitalia, som genomborra öfverkäkens okbensutskott, äro min- 
dre. Slägtet ÄnomaJurm bör emellertid bilda en särskild underfamilj 
och det visar sig tydligen såsom en öfvergångsform mellan de Sciuromorpha 
och Hystrichomorpha gnagarne. A dessa sednares sida bilda Haploodontoi- 
derna en sådan öfvergång. Äfven de räknas af Brandt till Sciurid-famil- 
jen, men vi hafva upptagit dem såsom en egen familj, och de synas oss 
stå närmare de Hystrichomorpha än de Sciuromorpha gnagarne. 
Ekorrdjuren hafva i allmänhet en mera proportionerlig 
kroppsform, än de mösslika (Myomorpha) gnagarne, med väl 
utbildade och temligen stora eller medelmåttiga extremiteter, 
och kroppen är oftast föga tjock, eller nästan smärt. Hos mur- 
meldjuren är den mera undersätsig. Öfverläppen är framtill 
delad af en vertical fåra. Ögonen äro i allmänhet temligen 
stora, och öronen äro vanligen medelmåttiga och uppstående ur 
hårfällen, ehuru någon gång mycket små. En del hafva kind- 
påsar. Framfötterna äro märkbart kortare än bakfötterna, men 
dock är skillnaden dem emellan ingalunda så stor, som hos fö- 
1) Det vore möjligen rättast, att för detta slägte bilda en egen familj. 
Att, såsom FiTZiNGER gjort, räkna det till fam. Myoxidce, anse vi orätt. 
