400 
Ekorren jagas och fångas mycket för det goda pelsverk (gråverk), 
som fås af hans skinn , isynnerhet i norra Kyssland och Sibirien. 
Jemte menniskan lära skogsmården ochzobeln, som förfölja honom 
i träden, vara hans farligaste fiender. Enligt v. Middendorff, 
skall zoheln i Sibirien icke fås i andra trakter än der ekorrar 
finnas. Ekorren blir dock ofta rof äfven för roffoglar. Vi hafva 
fimnit lemningar af honom i bo af ormvråken. 
II. Slägtet Sciuropterus^ F. Cuvier. 1825 1). 
Öfverläppen är framtill delad af en fåra. Ögonen äro 
stora; och öronen äro horta^ rundade^ och hårhevtixna, men 
utan hårpensel. Framfötterna hafva 4 och hahfötterna 5 full- 
ständiga tår, och de förra hafva en rudimentär tumme, och halcföt- 
terna äro kortare än underbenet. Mellan främre och halcre extre- 
miteterna förefinnes å hvardera sidan af kroppen en hitdflik (pata- 
gium), som framtill understödes af ett vid os pisiforme fästadt, 
långt, smalt och tillspetsadt hen, och haMill sträcker sig un- 
gefär till knäet, och som kan idspännas och göra tjenst såsom 
en fallskärm, under djurens språng mellan träden. Svansen., 
som är plattad och tvåsidigt hårig ^ ehuru å undre sidan tätare 
hårig än hos föregående slägte, är kortare än kroppen. — 
Craniet har nosen helt kort, och näsbenen äro nästan lika 
långa som paymbenen. Processus postorbitales äro långa, och 
bakåt-utåt riktade. Underbenets båda ben äro nedtill stundom 
sammansmälta. Framtänderna äro prismatiska. Kindtänderna 
hafva knÖlig krona och fullständiga rötter^ och äro å hvardera 
sidan 5 i den öfre, och 4 i den undre käken, och af dem i 
den öfre är den l:sta mycket liten. 
1) Uti sina "Le9ons d'Anatomie Comparée" uppställde G. Cuvier 1800 
för de flygande ekorrarne slägtet Pteromys. Uti ''Dents des Maramiféres" 
afskilde F. Cuvier 1825 de smärre flygande ekorrarne såsom en egen gene- 
risk grupp, för hvilken norra Europas och Sibiriens flygande ekorre är typen, 
och som han gaf namnet Sciuropterus. Mellan dessa båda slägten råder 
uti kindtändernas byggnad en väsendtiig skillnad deruti , att slägtet Fteromys 
har strecktecknade , och slägtet Sciuropterus har knöliga kindtänder. Den 
generiska skillnaden är således påtaglig. För vår flygande ekorre måste vi 
följaktligen hafva slägtnamnet Sciuropterus. Vi få dock nämna, att G. Cuvier 
uti "Eegne Animal" under slägtet Fteromys först upptagit Fteromys volans, 
och derföre sannolikt betraktat denna arten såsom typ för slägtet Fteromys; 
och att F. Cuvier således utan tvifvel gjort rättast i att för dem med 
gtr^cktecknade tänder gifva slägtnamnet Sciuropterus. 
