405 
milL, underbenet 44 niilL, ocli bakfoten från tiiber calcanei till 
basen af 4:de tåns klo 34 mill. långa. Tihia och fiUda äro 
nedtill på ett litet stycke sammansmälta. 
Tänderna. Öf v er käken: Framtänderna äro prismatiska. 
Kindtänderna äro å hvardera sidan 5, med fullständiga rötter 
och knöliga kronor. Den lista är helt liten, men den är nästan 
lika hög som den 2:dra. De fyra andra hafva 3:ne knölar i 
både yttre och inre kanterna, men de i den inre kanten äro ej 
så tydliga, som de i den yttre, och den mellersta af de förra 
är stor, och de andra helt små. Från de yttre knölarne gå 
tvärryggar inåt, af hvilka den bakersta bildar en liten knöl 
inuti kronan å 2:dra — 4:de tänderna. — Underkäken: Äfven 
dess framtänder äro prismatiska. Kindtänderna äro å hvardera 
sidan 4. Den främsta af dem är den minsta, men den har 
dock å kronan 6 knölar. Af dessa äro de 4 stora, och de 2:ne 
helt små. Den ena lilla har sitt läge vid kronans främre kant, 
och den 2:dra D:o mellan de 2:ne stora å kronans yttre kant. 
De 2:ne derpå följande tänderna hafva å kronan äfvenledes 6 knölar, 
af hvilka 3:ne vid yttre, och 3:ne vid inre kanten, och af dessa 
knölar äro de mellersta helt små. Den bakersta tanden är den 
största, och har å kronan 7 knölar, nemligen 3:ne vid yttre, 
och 3:ne vid inre kanten, och 1 baktill, och af dessa äro de 
mellersta å de nämnda kanterna helt små, och den bakersta 
särdeles trubbig 
Flygande ekorren förekom, enligt Linné omkring medlet af 
förra seklet i Lappland , ehuru han der var sällsynt. Detsamma 
uppgifves sedermera af Thunbekg, sannolikt på grund af Linnés 
auktoritet. Den har dock sedan dess, oss veterligen, icke blif- 
vit anträlfad inom Svenska Lappland, så att det ser ut, som 
han skulle hafva försvunnit derifrån. Enligt Gunnerus skall han 
något när vid samma tid, ehuru sällan, hafva förekommit inom 
Norska Finmarken. Då den till sitt lefnadssätt är nocturn , och 
endast är i rörelse under skymningen, aftnarne och nätterna, 
är det möjligt, att han hos oss af detta skäl blifvit förbisedd. 
I Finland, der han, enligt Å. J. Eetzius, är känd under namn 
Lendo-Orava eller Supi-Orava^ skall han, enligt Doct. C. Lun- 
dahl, icke vara synnerligen rar. Enligt J. F. Brandt förekom- 
mer han inom Europeiska Eyssland till Estland, Lifland och 
1) Enligt det nämnda exemplaret från Sibirien, 
