407 
sträcka sig till nacken. Å frainfötterna är tummen rudimentär, och den 
4:de tån längst. Öronen äro korta. Svansen är lång, men kortare än 
kroppen, temligen långhårig, men tunnt och icke tydligen tvåsidigt hårig. 
I afseende på färgen äro de utmärkta genom ljusa och mörka långsgående 
band på ryggen. — Craniet har den öfre profiikonturen bildande en jemn 
båge. Öfverkäkens okbensutskott är genomborradt af ett litet ovalt fora- 
men infraorbitale. Postorbitalutskotten äro små, men tydliga. Nosen är 
temligen lång, och kindbågarne äro smala. Framtänderna ha å framsidan 
talrika mer eller mindre tydliga små fåror. Kindtänderna , som hafva knö- 
1ig krona och fullständiga rötter, äro i öfverkäken å hvardera sidan 5, och 
i den undre D:o 4, men den l:sta i öfverkäken är ofta aifallande. — 4—5 
arter från Europa, Asien och Nord- Amerika. 
Tamias pallasii , Baird 
Randiga JordeJcorren. 
Sciunis striatus, Pallas: Novse species Quadrupedum e Glirium ordine, 
pag. 378. - 1778. 
„ ,, A. J. Ketzius: Faunae Svecicae pars l:ma, pag, 51. — 
1800. 
Tamias striatus, S. Nilsson: Skand. Fauna, Däggande Djuren, l:sta uppl. 
pag. 177. — 1820. 
,, pallasii, Baird: Mammals of North America, pag. 295. — 1859. 
cT. Kroppslängden nära 5 tum, eller 148 mill. L. af hufvudet ly^o 
t. eller 42 mill. L. af örat från inre sidan af dess bas vid pannan 7io t. 
eller 12 mill. Svansen räcker något framom nacken. 
Ofvan rostgulaktig med svarta stickelhår. Ett svart streck genom ögat, 
och ett hvitt D:o under ögat, och derunder ett svart och rostgult D:o. 
På ryggen 5 svarta, och 4 mer eller mindre tydliga rostgulaktigt hvita 
långsgående band, de sednare med svarta stickelhår. Det mellersta svarta 
strecket börjar mellan öronen. Nacken för öfrigt gråaktig. Oronens kanter 
hvita. Svansens hår äro nederst svarta, derefter rostgula, och så svarta, 
och vid spetsen hvita, de på den undre sidan saknande den yttre svarta 
ringen. Undre kroppssidan är hvit^). 
I nordöstra delarne af Europeiska Ryssland, vid floderna Dwina och 
Wytschetgda , har randiga jordekorren sin vestra gräns. Han förekommer 
1) Sedan det af Baird blifvit utrönt, att den i N. Amerika förekom- 
mande jordekorre, som af Linné uti Museum Adolphi Friderici, och sedan 
i Systema Naturse blifvit beskrifven under namnet Sciurus striatus, är till 
arten skild från den, som förekommer i Sibirien, och af Pallas blifvit 
beskrifven under samma namn, så måste denna sednare få ett annat namn , 
och Baird har derföre med allt skäl gifvit honom det nu anförda. 
2) Denna beskrifning antecknades, då vi d. 15 Juli 1848 vid östra 
stranden af floden Dwina några mil söder om Archangel i Ryssland hade 
skjutit det beskrifna exemplaret. 
27 
