422 
tiden iakttagit den grålivita fårgvarieteten af nordharen , nernligen i Jäde- 
ren , och funnit den ovanligt stor derstädes. Det är särdeles betecknande 
för denna färgvarietets betydelse , att man sålunda i Norge anträffat den på 
den trakt, som af alla i detta land synes hafva det blidaste klimatet, och 
som bland annat är utmärkt genom Ilex-vegetationen. — Blasius antager 
den i de nordligaste trakterna af N. Amerika förekommande haren (Lepus 
glacialis, Leach) för samma art, som vår nordhare, och Baird (Mammals 
of North x4.merica pag. 578; säger, att han icke kunnat finna några karak- 
terer, som i vinterdrägten skilja båda från hvarandra, äfvensom, att det är 
mycket svårt att finna någon skillnad dem emellan i formen af craniet. 
Vid jemföielse med ett cranium af denna art från Grönland hafva vi funnit 
skillnaderna i craniiformen mellan den och nordharen obetydliga , och mindre 
än de , som förefinnas mellan renen på Spetsbergen och den hos oss. Största 
afvikelsen förete framtänderna ^) ; som både i öfre och undre käken äro 
längre och smalare , än å vår hare , och de i öfre käken äro å främre sidan 
ganska starkt konvexa , med föga märkbar långsgående fåra. Craniet är alls 
icke smalare än det å vår hare. Det upphöjda öfre fältet på pars occipi- 
talis saknar den längsgående köl å dess midt, som vi alltid funnit både hos 
nordharen och den tyske haren. Hos den grönländske haren är den svarta 
öronspetsen mindre , men skillnaden i detta hänseende mellan den och norra 
Rysslands och Finmarkens nordhare är ej betydlig. Hos denne sednare hafva 
vi funnit den svarta öronspetsens höjd endast vara 5 mill. Skillnaden uti 
framtändernas form torde härleda sig derifrån, att Grönland icke har någon 
egentlig trädvegetation, på hvilken dess hare kan få göra samma bruk af 
sina framtänder, som var nordhare. Det synes oss derföre , som Blasius 
skulle hafva goda skäl för sitt påstående, och att den grönländske haren 
följaktligen skulle kunna betraktas såsom en högnordisk varietet af samma 
art , som nordharen. Denna åsigt biträdes äfven af Robert Brown : On the 
Mammalian Fauna of Greenland; Proceedings of the Zoological Society of 
London, 1868, pag. 351. 
Beshr. Längd af kroppen frän spetsen af nosen till basen 
af svansen — å en i nordöstra Skåne skjuten äldre hane, af 
variet. Lep, horealis Nilss. , som vi hade tillfälle att undersöka 
strax efter det den hade blifvit skjuten — ISVm ^^^^ ^ller 
543 millim. L. af hufvudet S^V-io eller 112 mill. L. af örat 
från basen af den utåt vända sidan och utan inberäkning af håren 
vid spetsen 4720 t- ^ller 121 mill. L. af bakfoten från hälen 
(tuber calcanei) till spetsen af klon å ena mellersta tån 5Y]o ^- ^Her 
1) Svenska Jägareförbundets Nya Tidskrift, 7:de årgången (1869), 
pag. 96. 
2) Denna afvikelse torde dock icke förefinnas hos den form af denna 
art , som förekommer i andra trakter af N. Amerika , emedan dessa tänder 
å de af Baird (anf. st. pl. 56 , fig. 1) lemnade figurer förete den hos nord- 
haren vanliga formen. 
