449 
Till rofdjurens egenskaper höra styrka, vighet, list och 
blodtörst. De flesta lefva af ryggradsdjur, men en del derjemte 
af ryggradslösa D:o. Några lefva till betydlig del äfven af 
vegetabilier, och äro tillfölje deraf mindre rofgiriga. Den ani- 
maliska födan är jemförelsevis lättare digererad, och deras mage 
är derföre af enkel byggnad, och tarmkanalen kort, hos FelidcB 
3 — 4, och hos TJrsidce omkring 12 gånger längre än kroppen. 
För att kunna uppsöka och bemäktiga sig sitt rof, äro de ut- 
rustade med väl utbildade sinnesförmögenheter, och besitta i 
allmänhet en ganska hög grad af intelligens. 
Eofdjurens ordning är rik på arter; och man känner, enligt 
J. E. GrEAY, öfver 320 sådana. Den är utbredd öfver hela jor- 
den. Uti Australien förekommer likväl endast en art, som dock 
möjligen blifvit dit importerad, och der förvildad, nemligen 
Canis dingo^). Kofdjuren hafva en tidig geologisk förekomst, 
och de uppträda redan i början af tertiärformationen , i dess 
eocena afdelning, med former, hvars tandbyggnad antyder en 
blandad, animalisk och vegetabilisk föda, t. ex. Falceocyon pri- 
mcevus, med 3:ne knöltänder å hvardera sidan i öfverkäken? 
som till dels äro större än roftanden; funnen i sötvattenssand- 
sten i Frankrike. Den mest typiska familjen, Felidce, tillhör 
företrädesvis den närvarande perioden, och räknar i denna sina 
flesta representanter. Fossila former af den hafva dock blifvit 
funna så långt tillbaka, som i den miocena formationen. 
Såsom vi ofvan hafva sagt, är rofdjurens ordning väl be- 
gränsad, och kännes isynnerhet genom sin tandbyggnad lätt 
från alla de andra ordningarne af Placentalierna. Från den föl- 
jande ordningen, Finnipcdia, hvilken af alla kommer den när- 
mast genom öfverensstämmelsen i bildningen af placenta och 
med hvilken den stundom blifvit förenad, skiljes den lätt deri- 
genom att dess kindtänder förete i allmänhet 3:ne olika former : 
mellantänder, roftänder och knöltänder, och att dess extremite- 
ter icke äro fenlika. Endast slägtet Fr oteles visar en nära öf- 
verensstämmelse med Finnipedia i kindtändernas beskaffenhet. 
En del former af insektätarne tyckas visa någon tendens till 
rofdjuren i sin tandbyggnad, men skillnaden är dock alltid så 
stor, att den icke kan förbises. Samma förhållande är det med 
1) GiEBEL (Die Säiigethiere , pag. 842) antager den för en varietet af 
Canis familiaris. 
