462 
gör intrång i dess jagträtt. Lejonen lära stundom göra undantag 
från denna regel. 
De lefva i monogami, men hanen bekymrar sig i allmänhet 
föga eller icke om ungarne , af hvilka vanligen flera födas hvarje 
gång. Modren visar dem deremot stor ömhet, och egnar dem 
en slags uppfostran , samt undervisar dem i konsten att taga rof. 
Parningen sker i allmänhet efter strid mellan makarne, samt 
under starkt oväsen medelst rytande , jamande och skrikande, och 
vid parningens slut rusa de med häftighet från hvarandra. Deras 
vilda grymhet uppenbarar sig äfven då. 
De karakterer, hvarpå de ofvan omnämnda talrika slägtena 
blifvit grundade , synas oss till större delen vara af ringa vigt , 
och icke sällan beroende pä obetydliga gradationer uti utveck- 
lingen af något parti, samt följaktligen icke fria från sammanbin- 
dande öfvergångar. Vi anse oss pä grund deraf för det närva- 
rande endast böra uppställa 2me slägten inom familjen Felidce, 
nemligen: Feli s ocYi Cyncehirus, men upptaga under det förra 6 
subgenera, enligt den här bifogade tabellen. Med afseende på 
denna få vi nämna, att följande arter äro tj^per för de der upp- 
tagna underslägtena: För slägt. Leo Afrikanska lejonet; för D:o 
Tigris Indiska tigern; för D:o Viverriceps Felis viverrina Ben- 
net; för D:o Felis F. catus Linné; för D:o Chaus lelis chaus 
GtiLDENSTEDT ; och för D:o Lynx Felis lynx Linné. 
L Slägtet Felis, Linné. 1758 
Klorna äro fullständigt retractila, derigenom att den näst- 
sista tåphalangen å yttre sidan är IwnTcav ^ och mellan denna 
och sista eller Jclophalangen äro elastiska band (ligamenta ela- 
stica falcularum), som, då flexion icJce äger rum, ofrivilligt 
draga Jclophalangen tillbaka så myclcet, att den lägger sig vid 
den yttre JconJcava sidan af den nästintill den varande phalan- 
gen, hvarigenom således hlon Jcommer att vara tillbakadragen, 
så att den icke berör marken Extremiteterna äro starka 
1) Hos Gyncelurus är denna klornas retractilitet ofullständig, derigenom 
att nästsista tåphalangen är kortare , och å yttre sidan föga konkav , så att 
klophalangen icke kan lägga sig vid sidan af den ; och klophalangernas till- 
bakadragning är blott frivillig, samt verkställes för de 4 tårna endast eller 
nästan endast genom senor från extensor digitorum communis, såsom vanligt 
(G. Månn; Naturgeschichte der reissenden Thiere, I, Katzen, pag. 16, 
tab. B.). 
