474 
2:clra och 3:dje tårna äro de största af alla. — Höftbenet är något 
mera än 1 Y-» gånger längre än sittbenet. Dess kropp har å undre 
kanten en vid och grund bugt, som är ungefär lik den, som å 
dess öfre kant utgör större delen af incisiira ischiadica major. 
Dess vinge är något, fastän icke mycket bredare än kroppen, å 
3^ttre sidan konkav, och med främre ändan rundad och föga utåt 
böjd. Incisura ischiadica minor är mj^cket grund, och dess 
längd innehålles ungefär 1 gånger i längden af incisura ischi- 
adica major. Tiiberculum ileopectinceum är föga märkbart. — 
Lårbenet är rakt. Trochanter major är ungefär lika hög som 
caput. Tr. minor är temligen stor, och synes något äfven från 
benets främre sida. Den skarpa kant, som nedgår från den å 
benets bakre sida, sträcker sig nedom benets midt, och vid den 
är ett foramen mdritium något ofvan den sednare. Vid den 
yttre condylus förefinnes baktill ett sesamoidben. Underbe- 
net, som är ungefär af samma längd, som lårbenet, har båda 
sina ben fullständigt skilda , men vadbenet är helt smalt. Sken- 
benet är upptill bakåt böjdt. Crista tibice sträcker sig hos 
äldre individer ned till grannskapet af skenbenets nedre ända. 
På bakre sidan af detta ben uppstiger från malleolus internus 
en skarp kant, som sträcker sig ofvan benets midt. En annan 
skarp kant går snedt öfver dess yttre sida från den ena ändan 
af benet till den andra. Ledgroparne vid dess nedre ända, för 
articulationen med astragalus, äro sneda. Tarsen har, såsom 
vanligt, 7 ben. Astragalus har trochlean sned och caput nå- 
got inåt böjdt. Det innersta metatarsalbenet är rudimentärt, 
men de 4 öfriga äro nästan dubbelt större än motsvarande me- 
tacarpalben, och det yttersta har den öfre ändan sträckande sig 
tillbaka utanför os cuhoideum^ å hvars yttre sida är en grop, 
för att emottaga denna ända. De nästsista tåphalangerna äro 
af samma beskaffenhet, som de å framfötterna , ehuru tjockare 
än dessa. Klorna äro mindre. 
Anm. De af våra rofdjur, som uti sin skelettbyggnad visa mesta öf- 
verensstämmelsen med Felidce, eller med andra ord tamkatten, äro de mera 
typiska Mmtelidm, d. v. s. slägtena Mustela och Martes, ehuru någon 
förvexling af deras ben med tamkattens icke kan komma i fråga , på grund 
af den sednares mycket betydligare storlek. Vi vilja härvid icke tala om 
craniet, som uti sin allmänna form såväl som i sina särskilda delar hos 
tamkatten är så väsendtligen olikt deras. Med hänsyn till några andra de- 
lar af skelettet vilja vi göra några jemförelser, för att belysa egenheterna 
i tamkattens skelett. 
