509 
hela Europa, norra och mellersta Asien, samt i Norra 
imerika. 
Till lefnadssätt och fortplantning öfverensstämmer den med 
föregående, och är lika, om ej mera. Mig, snabb, vig och 
•cfgirig, som den. Af alla rofdjnr är den, jemte ett par andra 
f samma slägte, det minsta; men den är i proportion till sin 
-rlek utomordentligt rofgirig och stark. Man har t. o. m. 
)gifvit, att den stundom dödat kaniner i), hvilka den förföl- 
i deras underjordiska hålor. Enligt C. N. Hellenius (anf. 
: kommer den i Finland till byarne och boningshusen under 
tern, för att söka rof, och återvänder till skogen tidigt om 
en. Enligt samme författare skall den vara utsatt för för- 
else af hermelinen, hvilket sannolikt är orsaken till att den 
mera sällsynt än denna. I Finland kallas den , enligt samme 
fattare, Lumikko och LumitirJca. 
Underslägtet Putorius, G. Cuvier. 
Kroppen något mindre smärt och långsträckt, än hos föregående un- 
^lägte; och hårfållen med gröfre stickelhår; och färgen å undre kropps- 
11 lika mörk eller mörkare än å den öfre, samt icke underkastad någon 
lerlig förändring efter årstiden. - Craniet af äldre individer har hjern- 
. seln bakom midten af inknipningen bakom pannan föga eller icke längre 
den delen af craniet, som är framom denna midt. Processus mastoidei , 
&(.Mt proc. postorUtales å okbenen äro tydliga. Foramina carotica pöste- 
lio -a äro belägna ungefär midt emellan hålen för tuM Eustachn och fo- 
- . lina lacera postica. De öfre hörntändernas alveoler äro starkt utstå- 
e å sidorna, och tillfölje deraf förete öfverkäksbenen bakom dem en 
p bugt. 
Till detta underslägte räknas, enligt J. E. Gray, då det 
honom uppställda slägtet Vison (Mustela Mreola såsom typ) 
ruti äfven inbegripes, 10 arter frän Europa, Asien och Norra 
aerika. Det är af samma geologiska ålder, som det föregå- 
de. Ben af illern hafva blifvit funna i bengrottor tillhopa 
-;d dem af Ursus spelmus, Hycena spelcea m. fl. utdöda djur. 
De hithörande vessledjuren äro i allmänhet större än de 
föregående underslägte, samt af en något mera undersätsig 
oppsform. Liksom de äro de särdeles rofgiriga, viga, snabba 
. h lifliga, ehuru de, tillfölje af den något mindre smärta 
1) W. Thompson: The Natural History of Ireland, vol. IV, pag. 7. 
