538 
denne , vid dess främre Jcant. Foramen caroticum posterius är 
beläget vid inre sidan af buUa ossea , och något närmare intill 
foramen lacerum posticum än intill hålet för tuba Eustachii. 
OrbitcB äro små, och af ståndet mellan foramen lacrymale och 
spetsen af postorbitahitsJcottet å pannbenet är mindre än 
pannans halfva bredd mellan spetsarne af postorbitalutsJcotten. 
Kindbågarne äro starka, och endast baMill starM böjda ^ och 
deras postorbitahttsJcott äro tydliga. UnderMJcens kronutsJcott 
är afrundadt vid spetsen^ och dess båda sidohalfvor äro sär- 
deles starka och höga. Skulderbladet är nästan rhomboidiskt, 
med spina scapulce diagonalt ställd. — Tänderna förete i sin 
form mycken likhet med dem af si. Hycena^ och rof tänderna 
såväl som mellantänderna äro tjocka och starka. Mellantän- 
derna äro å hvardera sidan i öfverkäken 3:ne, och å D:o i 
underkäken 4, ehuru den främsta i den sednare stundom är 
affallande å ena eller båda sidorna. Den Öfre roftandens häl 
upptager icke hälften af dess kronas längd, och den öfre knöl- 
tanden, som är liten, är transversell, och har den inre af del- 
ningen föga bredare än den yttre. Den undre rof tanden saknar 
knöl innanför dess mellersta tagg eller flik. 
Anm. I öfverensstämmelse med J, E. Gray upptaga vi detta slägte 
inom underfamiljen 3IustelmcB. Det afviker emellertid i flera afseenden från 
de föregående formerna af denna underfamilj så mycket, att det synes oss 
med fog kunna betraktas såsom typ för en egen underfamilj (GulonincB). 
Dess korta och undersätsiga kroppsform är helt olik de föregåendes smärta 
och långsträckta D:o. Den erinrar i någon mån om den af björnen. Craniet 
företer en skiljaktig form deruti, att det är kortare och bredare, med starkare 
kindbågar. Extremiteternas ben äro jemförelsevis något gröfre, och likna 
till någon del dem hos de gräfvande vesledjuren eller underfamiljen Melince. 
Skulderbladet har ungefär- samma subrhomboidiska form, som hos dessa 
sednare. Kindtänderna afvika genom större tjocklek, hvarigenom de äro 
mera dugliga till att krossa ben, samt i sin form mycket erinra om dem 
hos hysenorna. 
Till detta slägte hörer endast en lefvande art, vår jerf, 
Gulo borealis A. J. Eetzius, eller Mustela Gulo Linné, från de 
nordligare delarne af Gamla och Nya Verlden. En närstående 
fossil art eller form, G. spelaeus Goldfuss, funnen i åtskilliga 
bengrottor i Europa från slutet af tertiärformationen , är dess- 
utom känd. 
