8 o 1 77 2. Jan. Febr. Matt* 
byggare, famt afgifver vintertiden Mora partiet 
Fiik til Stockholms Stads förnödenhet. De- 
flo angelägnare är det, at få inråtta och vårda 
Fifket i denna fjo, at defs rikedomar icke mä | 
aftaga, utan fnarare forkofras. 
Det kan ej med tilforlåtelig vifshet fågas, 
ät Fifken i berörde fjo minlkats emot fordna 
tider* Nog berättar gammalt folk, at man fot 
5*0 och flera är tilbaka på denna orten uptagit I 
en naltan otrolig ymnighet deraf> men orfaken j 
år, utan tvifvel, den, at deras antal, fom nu II 
fifka, anfeniigen förökat fig, la at icke få myc- 
ket kan lopa på hvar. Om man altfå, åtmin- j 
ftoné hvad Hjelmaren beträfFar, antager for få- 
kert, at Fiiken icke juft ännu blifvit formin* 
fkad, få kråfver dock det en om eftertänka, j 
pä hvad fått han rnå kunna förökas, til tjenli ! 
for flere munnar ån forr, och efter Polk-mång- 
den, fom nyttjar honom, årligen tiltager. At j 
verkftålla några forflag til detta nödiga ända- 
målet, torde vål , hälft i början, vara fvårti' 
men bor dock icke anfes för omojeligt. 
Det ryktbara Hjelmarens Gådd-fKke for- 
tjenar aldraforft at granfkas. At Gäddorna, fom 
i våra infjoar åro den gluplkafte Svalg- fl (k, 
böra utodas, får man icke i gemen påftå* Gan* 
fka flora (kål har det , når frågan år om de ftor- 
re Gäddor, men de i ma bora ingalunda begri- 
pas de rund er. Saken blir oftridig, när man be- 
tänker, at fä långe Gäddan år liten, fvåljer hon 
ock fma Fifkar, nyttjande til tln näring Nors, 
Gjers öch Löjor, hvilka aldrig blifva ftora, 
fållan komma månnifkor til nytta, famt finnas 
til otrolig myckenhet, hvarBre de fornämligaft 
fy nas j 
