14 *77i* Jan* Fqbr. Mart 
farna orter fåfom defle, åro de mindre fördel- 
aktige, emedan de måfta tilfallen til upodlin- 
gar finnas vid Strömmar, men merendels få fmå, 
lamt af Berg och Klippor fä omfhitne, at en 
Nybyggare icke kan berga (ig, om han icke 
får tillfälle at nyttja det lilla , fom på andra fi- 
dan om drömmen kan vara beläget: defsutom 
år det ock i flera hånfeenden balt, at de, fom 
bo nåra tilfamman, må hora til alt et famhålle* 
Deremot åro de hår varande fterile Land -och 
fido- ryggar til Grånfe-ftilnader mera tjenlige, 
emedan på dem gifvas for Invånarne minda r il— 
fålle at hafva något, fom til tvilt kan gifva an- 
ledning. 
Lapparnes egendom beftår f å^godt fom en- 
daft: i Renar 9 och vårderas en Lappmans for- 
niogenhet alt efter fom han åger myckenhet 
deraf, men då en olyckelig fjukdom kommer 
ibland Renarne, händer det ibland, at hela Hjor- 
den kan do ut> och den formognafte Lapp i 
haft blifva utfattig; har han dä intet Silfver 
eller penningar at äter férflcarfa fig Renar fore, 
få har hittils for dem varit den tilflykt , at de 
undfått Tings -Rättens tilftånd at begifva fig 
ned til de Norfisa Hafs-f jordarne, at med fifkan- 
de forfkaffa fig lifs-uppehåiles dock fom det nu 
mera icke fkal vara tillåtit, få vore hogft an- 
geläget, om framdeles vid den fifta Grånfe- pun- 
dens vidare reglerande, Sverige kunde få nå- 
gon del i Waringe-fjorden eller Norra Hafvet, 
hvareft få olyckelige Underfåtare kunde få til- 
falle at berga lifvet med fifkeri , och fom det 
förut ibland håndt, kunde fortjena fig något at 
kopa 
