130 177*. Apiy Maj* Jun 
nämnde tvånne egenfkaper, då likväl den tredje 
bor tilläggas 9 nämligen ouplöslighet i vatten > 
men at den firtnåmnde allena icke gör tilfyl- 
leil, bevifes af profvet N:o 19, fom förlorade 
i vatten 13^ proCent, hvartil en felande lani- 
manbindnings-kraft varit vållande j ty h varken 
den eller de öfrigc blannings-åmnen , fom den- 
na gången blifvit förfökte til Cement, uplöfes 
af vatten 3 men vatnets tyngd gör tilfyllelty at 
fömkr-deia en kropp, fom ingen fafthet har, o- 
anfedt den attraction dem imellan laknas, h var- 
på egenteligen uplösnings-lagarna grunda fig. 
4:0. Den hufvudfakeliga egenfkapen hos et 
åmne, tjänligt til Cement, at med Kalk inga 
uti den hårdafte och fallafte fammanbindning, 
made bero antingen på delarnas ilapnad eller 
attractions- kraft. 
Om particlarne vore ftroflige, hålige och 
ojåmne, flulle det fynas fannolikt, at de uti 
blanning med et finare åmne, fom Kalk år, och 
dårhos benäget at hårdna , borde fålla och in- 
binda lig båttre, ån om de voro flåte> runde el- 
ler jåmnej men profven N:o p, 12 och 15 
hafva icke flagit fä ut, at den tankan får rum. 
Däremot yppas utaf profven N:o 2, 3, 4, 6, 
7 och 21 fadane anledningar, hvaraf den fe- 
na re tankan rår ftyrka ; ty uti de f forfta haf- 
va particlarne dels igenom målning och riktning, 
dels igenom Hämning blifvit bragte til den fin- 
het t at (krofligheter, fom kunde medfölja, hår- 
rörande af Terra: pouzzolana: fkapnad och fam- 
manfåttnings -art , aldeles blifvit förltörde och 
fatte utom alt förhallande, och uti N:o 21 , fom 
likväl föraniåtit lig ibland de ald rabatt a och til 
härd- 
