i8o 1772. Apr. Maj. Jun. 
vida defs egna forfeende kan dårtil hafva varit 
mer eller mindre vållande. Hvad Hoft-fådqt 
vidkommer, flod mifsvåxten ej at förekomma , 
nar djup inö, brift på kåla och ftåndiga natt- 
frofter om Våren förftorde defs hårliga åmne. 
Icke defs mindre, den fom hade varit nog dri- 
ftig at fkåra Rågen f å 6 dagar tidigare , fäll- 
an halmen ånnu var något gron, hade til det 
ringade haft en treding i behåll, fom genom 
groning råftat fig i fina holfor^ oberäknad t Ax- 
fpillning på åkern och odryghet i förtäring. 
Men med Kornet har i år varit helt an- 
nat forhållande. Af hvad jag årfarit, år jag 
af den tankan, at Vår-fåden i det nårmafte kan 
frias for mifsvåxt, med ringa moda och upmårk- 
famhet. 
Forleden Vår, 17713 var luften af fädan 
befkaffenhet, at jorden torkade ut häftigare, ån 
'Åkermannen kunde hinna efter med iådden , 
hvarigenom hände, at ej mer ån hälften kom 
til groning forrån i Junii månad, dä det ym no- 
ga rågnec inföll och lackade den delen up ur 
jorden, hvilken legat ogrodd, och dref den til 
ovanlig högd och rik vax t. Daraf blef val ymnig 
halm med någon flo-fåd > men det måfta ftannade 
qvar i axen, hvarigenom halmen blef for kreaturen 
få vålfmakande, at han i alhnånhet blef i ftor- 
fta haft förtård 4 Någon enda, fom hade vakan- 
de oga på utfpisningen och utdelade vifst lafs- 
tal i veckan, undflapp foder- noden for godt 
kop, hvilken blef få mycket ftorre hos andra, 
fom måfta delen Landthushållare forfumat at 
upia fina Hvet- åkrar, och i godt hopp, km- 
nat- åt odet at af dem gora underverk. 
Når 
