I fin hemlefnad åro dé fkfte ^årrrmeligen 
fhygge och ordentlige, åfven flitige uti de fy fs- 
lor / vid hvika de biifvk v a ne. På den korta 
fommaren tillåta ej åliggande trägna fyfslor myc- 
ken fomn, men de taga fin fkada igen, under 
de langa vinter-nåtterna. De åta 2, 3 å 4 mal 
om dagen. Pä Bröllop och andra gåftabud gö- 
ra de ej ftor koftnad. De iå kallade Pejaifet , 
maltider, fom til de aflcdnas åminnejfe blifvit 
hällne, yifia år efter derag fråntålle, åro nu 
malt. afiagde, AUhelgpndagen firas hår med 
ftorre hogudelighet , an i jelfva Jul- helgen. 
Jåmte rågbröd eller ofyradt bjuggbrod , 
men i o.år ftamp-och bark eb röd , år allmogens 
måfla fpisii ${k och fifk?foppa, kott och kött* 
foppa famt mjöl k -mat. De bruka fållan ficcd , 
utan hy ar och en dricker fin foppa utur fin 
trå-fkål. Til v-ågakoft brukas, utom annat* pä 
rimfaltad fik bakade och i ugn gräddade af] ån- 
ga källor. Sedan godt korn blifvit i vatten 
(lämpande, dryftande och iålla.ndc val från fl- i U 
de, males det til mjöl* hvaraf med tilfätt fmor 
kokas, en valfnraklig gråt; Til dryck nyttjas 
mjölk, eller med mjölk bland ad t vatten^ eller 
ock mjoltfpisoh öl och fvagdrjeka, p.å vanligt 
lått bryggde, brukas Ullan, utom. 'gåftabud, 
men 3 rån v in nåftan for m,ycket t De fom haf» 
va råd dårul, lefva val; men de kunna ock % 
under jagter och färder i fkogen* eller då mat- 
förrådet år fortårdt, flera dagar Jefva tned bara 
vat- 
