1772. Oét Nov. Dec* 333 
derlek 5 iådan, fom den i höft Varit, ftundorri 
fuktig, ftundom kall, med b lä ft. Den angriper 
hälft dem, fom utlåttas for dylik väderlek, men 
ock dem, fom balja fig inne. De mig förekom* 
ne håndelfer år© följande ; 
Den forflet: En hederlig mans Son^ på 4:de 
Iret> något ferlagd , hade förut varit fallen for 
convulfioner 5 men hela detta aret , iårdeles 
vårtiden^ haft en ftundom ganfka befvärlig fnuf- 
va och hofta. Sommar - månaderna har det va* 
rit drågligt : men då det åter blef kyligt , be- 
gynte åter fnufvan , med en befvärlig häc k -ho- 
fta, fom alt mer och mer tikog, AfToringar 
: och lofande fak er lindrade något , i det Barnet 
dåraf kom at uphofta en hop gulaktigt flem^ 
och ehuru hoftan fortfor 5 gjordes intet ftort 
i dåraf, hålft Bariiet annars var muntert * åt och 
drack efter Vanligheten» Den i Ncv. om af* 
t tonen marktes forftå gången någon feber, och 
Barnet fof den natten något oroligt ; men dagen 
dårpå var likväl Barnet båttre, och märktes e) 
hafva Feber j hvarkert denna eller påföljande Pjhj 
; dagar, utan var efter defs vanlighet muntert bå- 
de*" morgon och afton, famt åt fina goda mål, 
» Utom at nåfan flot och holtan» fortfor*, var Bar- 
e net efter utfeende friikt» Den io Nov. var det" 
hela dagen pjunkigt* utan at man kunde finna 
någon Feber j ej heller, at andedrågten var nl- 
1 got Kindräd. Roften var efter Vanligheten, och 
h varken utanpå eller inuti halfen marktes någon 
ömhet eller fvullnad ( # ). Följande natten hade 
Bar- 
(*) Hvarketi denna eller Föregående dagar, hade man for- 
mårkt någon kråkning, ej en gäng benägenhet åkttlU 
