33<> 17.72.- Nov. Dcc. 
tienten, ehuru nog matt, dock lå munter, at 
hon fatt uppe och lekte med fina lekfyftrar. 
fan} t tycktes ej hafva Feber. Fick f. m et la- 
xans fennatum. Om efter middagen kom Febern! 
åter med hofta, rofsling och fmä kråkningarl 
mellan-at. Det bor anmärkas* at Febern hvar-f! 
je dag anticiperade en tima, och flutade en t i-i» 
ma fenare, famt blef hvarje gång fvårare; jäm- 
väl hoftan, och i fynnerhet rofslingen, vid hvar-P' 
je accés ftarkare. Den 1$. togs Emeticum for-ftf 
middagen, hvaraf mycket fegt och hvitt flemjfo 
upkom. Den fjuka andades alla förmiddagai 
under Feber - remiflionen ganfka lått. Febernt 
kom efter middagen nog bittida, klockan hall 
5 5 hvartil han fmåningom anticiperat ifrän del 
han i början ej påkommit forr ån klockan 9 01 
aftonen* Rofslandet var denna afton nog ftarkt J 
Den 29. afftadnade Febern och rofslandet ej al« 
deles på formiddagen, läfom de förra dagarna! 
håndt, utan fortfor den tunga andedrågten hc*|Mi 
la den dagen, men blef dock fvårare mot af-t k 
tonen och natten. Den 30* foremiddagen, varm 
tilftåndet lådant, at 1:0 andedrågten fyntes gan-Jfe 
fka fvår, med hårdt fnarkande, fom dock ej ha 
$e likhet med Hons-kipp. 2:0, Uphoitades hvit 
gult (lem, fom få g vahrakti^t ut. J:c, Pulfen va 
klen, något fnåll, men pa intet lått hård ocf 
hog, lådan hade han ock hållit lig flere dagar 
4:0, Anfigtet var blekt och huden icke het., 
5:0, Urinen kallades hvitaktig, och forblef li 
kådan, då man låt honom fta, liknandes en u 
rina purulenta , hvaruti en myckenhet flimfo 
af flem flöt. 6:0, Patienten fann ftorre lindring 
då hon låg något lågt med hufvudet, ån då de 
låg 
DS 0( 
wt 1 
ml 
k di 
