49 
reflecterande ytan, då bilden synes under maxi- 
mum af klarhet, är vinkelrät emot CD. 
Låt AB [fig> 10 — //) vara stenens yta der 
den geiiomskäres af ljusets och ögats plan; Xm 
den ankommande ljusstrålen af en argandisk 
lampa, ställd på så långt afständ som den kan 
utan att iriseringens tydlighet förloras; Ym den 
iriserade ljusstrålen sedd af ögat vid Under 
en sådan tillställning att vinklarne XmB och 
YmB kunnat mätas, har jag låtit XmB variera 
från 10° till 10° under det att YmB för hvarje 
försök Llifvit observerad. Om mätningen sker 
å en kristall, slipad efter genomgången Mj, och så 
ställd, att Ögats och ljusets plan är vinkelrät emot 
ytan och emot CD (Jig. g) sä finner man att 
ehvad vinkel den ankommande ljusstrålen har 
med ytan AB summan af a)inklarne XmB och 
YmB alltid är densamma, BedÖmmandet af den 
punkt der iriseringen synes tydligast är ej så lätt 
att fi^nna, att icke en olikhet af flera grader emel- 
lan hvarje enskilt försök uppkommer; men man 
finner dock, att summorna af de vinklar der an- 
falls-vinkeln är liten j blifva de samma som när 
den är stor, då man tar medium af flera enskil- 
ta försök. Sker mätningen i någon annan di- 
rection än vinkelrät emot CD (fig. g) bHr för- 
hållandet icke detsamma, då äro summorna smär- 
re ju större difference det är emellan anfalls- och 
iriserings-vinkeln. 
Om LmO utmärker total reflection af ett 
ljus vid Z under det vinkeln LmO är lika med 
XmYj så finner man äfven att vinkeln OwF all- 
tid är den samma, ehvad storlek vinkeln OmL— 
YmX må hafva. Detta förhållande kan lättast 
undersökas om man med Wollastons Gonyo- 
K. Vet. Acad. Hand. 1829, St, I. 4 
