36 
träffas här kring hafsstränderna, hvarifrån hon 
icke bortflyttar förr, äii hafvet tillfryser. Ofta 
qvarstaniKi äfven en ocli annan, särdeles under 
lindrigare vintrar. Ännu i Februari månad har 
jag sett den i de stÖne fjärdarne i de grund och 
strömdrag som sällan tillfrysa. DA, under den- 
na årstid, några klara dagar inträffa, lyfter sig 
denna majestätliga fogel, högt upp i luften, fly- 
ger fram och åter, öfver den trånga öppningen 
och låter då höra sin sorgligt klingande sång, 
som liknar ett på afstånd hÖrt ljud af klåckor, 
blandadt med gröfre toner af blåsinstrument. Ta- 
ma Svanen (Cygn. gibbus) är här mer sällsynt, 
i synnerhet vid flyttningen om våren; emedan, 
efter min tanka, endast några få äldre individer 
söka en nordligare kläckningsort, högst 4 »^f des- 
sa foglar har jag denna årstid sett på en gång 
tillsammans. De visa sig i början af året icke 
förr än i början af April månad, och återkomma 
med de yngre i slutet af September, då de fort- 
sätta flyttningen åt södra orterna, utan att nå- 
gonsin här qvarstanna. 
2. Lerbenan (Charadrius apricarius). 
Det har länge varit bekant, att åtminstone 
de flesta slägten (Genera) bland Sumpfoglarna 
(Grallipedes), vid sina flyttresor iakttaga den ord- 
ningen att de äldre foglarna öfvergifva kläckuings- 
orten, längre eller kort.ue tid förut och mera 
spridde, än de yngi'e, som vanligen företaga flytt- 
ningen sednare och i ganska stora skaror. I synner- 
het har jag funnit förhällandet vara sådant med 
Lerbenan (Char. apricarius). Märkvärdigt är lik- 
väl, att ibland de mänga äldre individer jag skju- 
tit af de först ankomne foglar af denna art, och 
hvilka då ännu icke aflagt sin somniardrägt, jag 
icke träftat en enda hona, utan endast äldre ha- 
