^9 
neutrala och det sura saltet lösas lätt af caustik 
ammoniak, utan tecken till fällning, och om lös- 
ningen intorkas, fås af båda en genomskinlig, 
gummilik massa som åter löses i vatten. Man 
måste således till thorjordens afskiljande förstöra 
citronsyran, likasom vinsyran. 
Ättiksjrad tfiorjord. Om ännu vått thor- 
jordshydrat öfvergjutes med ättiksyra, utspädd 
med vatten, så upj3löses det till en simmig kJis- 
terlik, oklar massa, och om kolsyrad thorjord öf- 
vergjutes med concentrerad ättiksyra, så sönder- 
faller den till ett pulver under fräsning och gan- 
ska litet upplöses i syran, Afdunstas den ena el- 
ler den andra af dessa, vid lindrig värme till 
torrhet, eller nära dertill, så blir den ättiksyra- 
de thorjorden olöslig i vatten, och man kan på 
detta sätt befria den från andra jordarter, som ^ 
upplösas i form af ättiksyrade salter, med ett gan- 
ska ringa spår af thorjorden. Det ättiksyrade 
saltet är emaljhvitt och tungt, och går gerna så- 
som en mjölk igenom filtrum, om det icke tvät- 
tas med salmiakblandadt vatten. — Ur neutral 
salpetersyrad thorjord fäller ättiksyradt kali in- 
gen ting, icke ens i kokning, hviiket synes ut- 
märka bildningen af ett lösligt dubbelsalt. 
Bernstenssjrad thorjord. Ur neutrala thor- . 
jordssalter fäller bernstenssyrad ammoniak en 
flockig hvit fällning. Thorjordshydrat, öfvergju- 
tet med en lösning af bernstenssyra , förvandlar 
sig till ett tätare, emaljhvitt, neutralt salt, likt det 
ättiksyrade. Öfverskott af bernstenssyra upplöser 
endast ett spår af det neutrala saltet. 
Mfrsjrad thorjord. Myrsyra upplöser thor- 
jordshydrat, och saltet kristalliserar under frivil- 
lig afdunstning af vätskan och den fria syran. 
Det kristalliserade saltet är föga lösligt i alkohol. 
