1 1 
betydlig t fortare. Der emot löses tliorium af salt- 
syra ganska lätt och med tillhjelp af värme, in- 
om ganska kort, alldeles fullkomligt, under det 
vätgas utvecklas. Fluorväte-syra angriper det li- 
ka obetydligt som svafvelsyra. Caustika alkalier 
verka pä våta vägen icke på thorium. 
2. Thor j orden j som vid metallens syrsätt- 
ning bildas, och synes vara dess enda syrsättnings- 
grad, har följande egenskaper: Den är färglös, 
tung, olöslig i andra syror än concentrerad 
svafvelsyra , och fordrar dertillen högre temperatur. 
Beredning af thorjord ur thoriten. Mi- 
neralet upplöses i saltsyra, på sätt vid analysen 
är angifvet. Lösningen behandlas med svafvelbun- 
den vätgas, och jorden utfälles med ammoniak. 
Fällningen tages på filtrum, tvättas väl och upp- 
löses i utspädd svafvelsyra, hvarefter lösningen 
afdunstas i värme. Der under afsätter sig ett vo- 
luminöst svafvelsyradt salt, och då endast litet 
af liqvidum är q var, alhälles detta och det åter- 
stående saltet tvättas med kokande vatten, präs- 
sas, torkas och glödgas, hvarefter jorden åter- 
står ren. 
Den afhällda vätskan, äfvensom tvättvattnet, 
innehålla ännu thorjord. Man mättar öf verskot- 
tet af syra, så nära som möjligt med caustik 
ammoniak, och tillsätter sedan oxalsyra , så län- 
ge någon fällning uppkommer, hvarefter fällnin- 
gen tvättas med vatten, som håller litet fri oxal- 
syra. Dervid stanna mangan, jern och uran i 
lösningen, och oxalsyrad thorjord fås på fdtrum. 
Den ger efter bränning en jord, som drager åt 
gult, h vilket härrörer från en ringa smitta af 
manganoxid, som envisare än något annat vid- 
hänger denna jordart. 
