8i 
vinterföda, utan snarare kunde anses för öfver- 
lefvor efter öfverflödiga måltider, tillkomne af 
en rik tillgång på födämnen. Djurets parnings- 
tid är icke bestämd; troligen börjar den strax 
om våren och fortsattes med vissa mellantider 
hela sommaren igenom. Från våren, till hösten, V 
har jag på olika tider träffat mer och mindre 
för sig komne ungar. Ehuru det icke, som jag 
redan nämt, är utan exempel att denna Råtta 
någon gång besöker gårdarna, har det likväl, 
mig vetterligen icke varit anmärkt att hon, i 
större skaror, öfvergifver sitt egentliga tillhåll 
skogen, och i mängd flyttat till bebodda ställen. 
Sådant var likväl förhållandet härstädes sistlid- 
ne höst. Omkring början af October månad 
började Råttornas antal ökas öfver vanligheten, 
här vid Prest-gården. Jag förundrade mig att 
dessa djur, icke, som vanligt denna årstid, be- 
sökte ladugården, der den ännu otröskade sä- 
den erböd öfverflöd af födoämne, utan tvertom 
inträngde sig i mängd i sjelfva boningshuset. 
Jag beslöt då att undersöka till hvilken art 
dessa lika talrika, som besvärliga gäster hörde, 
och fann att de alla voro Skogsblackor. Dag- 
ligen togos flere uti de utsatte fällorna; men 
detta oaktadt syntes icke antalet förminskas 
förr än våren derpå, då de nästan på dagen 
voro försvunna. Jag förmodar med visshet, 
att djuret haft en förkänsla af den lika stränga 
som långvariga vintern, och i följd deraf valt 
ett, uppehålls-ställe, der det var mindre blott- 
ställt för den oblida årstiden. Denna händelse 
är ett nytt bevis på djurens anings-förmåga, 
och bör i detta afseende icke sakna allt in- 
tresse. 
K. f^et. Acad. Hand. 1829^ St. I. 
7 
