84 
genom tillfället att noga granska och beskrifva 
denna sällsynta fogel i dess första drägt. Hvad 
jag med visshet påminner mig, i afseende på 
fogehis färgteckning, är att den, öfver hela 
kroppen, var mycket mörkare, än den äldre fo- 
geln verkligen är. Ryggen svartbrun och en 
mörkare, nästan svart, fläck utåt fjäderspolen. 
Den rostgula färgen på hufvudet och halsryg- 
gen, saknades alldeles, och voro dessa delar 
knappt märkligt ljusare än ryggen. Under var 
fogeln något, ehuru obetydligt, ljusare. Näbben 
med näbbhuden och benen hade den vanliga 
färgen. Iris brun. 
Hus-Svalan (Hirundo urbica Linn.). Såsom 
ett bland de många öfverflödiga bevis, som i 
sednare åren blifvit sökta och framställde mot 
Svalans vinterläge på sjöbotten, må följande 
händelse anföras. Den 21 April d. å. kl. | till 
3 e. m. ankom, hit till Prestgården en Hus- 
Svala. Hon slog flere kretsar i luften öfver hu- 
sen; men så högt att hon icke kunde nedskju- 
tas. Likväl igenkände jag ganska tydligt arten. 
Det besynnerliga i denna händelse, ligger uti 
årstidens beskaffenhet. Snön täckte ännu, nä- 
stan öfver allt, marken, endast högre backar 
och bergspetsar voro bara. De större ström- 
dragen voro väl öppna; men öfver en alns 
tjock is, täckte ännu, icke blott vikarna, utan 
äfven de större fjärdarna. Dagen var mulen 
med lindrig sunnanvind. Termometern stod då 
fogeln visade sig i3V, dagens medeltemperatur 
var 6V. Då fogeln aflägsnade sig, sträckte den 
N. V. ut och höllt sig alltid högt uppe från 
marken. Qm nu, som traditionen är, det be- 
synnerliga, och som det synes mot naturen 
stridande förhållande skulle äga rum, att Svalan 
