92 
munnen tillslutes, litet längre än den undre; mel- 
lankäkbenet (os intermaxillare) rörligt; öfverläp- 
pen tjock, på dess kant sitta några små tandlika 
men mjuka vårtor; för öfrigt äro sval jet, käkarne 
och tungan tandlösa; — tungan mycket tunn, 
hvit, of van med en långsgående köl, i ändan 
tvär, och ända ut fastväxt; — underläppen 
tunn; gällocken så väl som förlocket helbräd- 
dade, tunna, och alldeles fjällhetäckte, öfver- 
locket hredt och stort, mellanlocket långt och 
krökt, underlocket smalt och krökt, i främre 
ändan något rundadt, i bakre ändan tvärt; — 
gälhinnan med tre strålar. 
Sidolinien är alldeles dold af de stora 
fjällen. 
Bröstfenorna snedt fyrkantiga med afrun- 
dade hörn, och tunn helbräddad hinna, till fär- 
gen ljusgrå med något rödaktig anstrykning, samt 
i5, dubbelt-tvådeldte, svartgrå strålar. 
Bukfenorna sitta bakom bröstfenorna, men 
längre fram än första ryggfenan. De äro med siii 
hinna vid basen nästan sammanväxte, i ändan 
rundade, hvitgula och tunna, samt bestå af en. 
tagg och 5 mångdeldte, breda strålar. 
Ryggfenorna äro tvenne, långt åtskiljde; — 
den första trekantig, med 4 mycket utstående, 
starka, svartgrå taggstrålar, af h vilka den första 
är längst och den f jer de kortast, samt en tunn 
ljusgrå hinna med svart chattering; den bak- 
re som sitter midt öfver gumpfenan, är rhom- 
boidisk, i kanten urrundad, med lo strålar, 
hvaraf 3 äro enkla och 7 stycken deldte; hinnan 
är tjock, mörkgrå och helbräddad. 
Gumpfenan snedrutig, i kanten urrundad, 
ljusgrå, helbräddad, med 2 taggar och 9 mång- 
deldte strålar samt tjock hinna. 
