98 
sin krökning en rät, men afrundad vinkel, är i 
bakre kanten fint tandad, hvilken tandning små- 
ningom nedåt blir grÖfre tills i sjelfva vinkeln, 
der t ven ne större och separerade tydliga tag- 
gar äro bildade; på nedra kanten sitta trenne, 
större, långt åtskillda, framåt böjda taggar; Gäl' 
strålarna 7. 
Sidolinien börjar näst ofvanför öfverlockets 
öfra kant, böjer sig der litet nedåt ungefär öf- 
ver I af den tillbakalagda bröstfenan, hvaref- 
ter den fortlöper rakt till stjertroten, der den 
fullkomligt infaller i kroppens axis, den är helt 
fin och består af långa, smala och upphöjda 
punkter. 
Bröstfenorna äro snedt fyrkantiga , med 
afrundade hörn och tunn hinna, till färgen hvit- 
aktiga, med något rödaktig anstrykning, samt i5, 
dubbelt tvådeldta, utstående strålar utom den 
i:sta, som är enkel och kort. 
Bukfenorna sitta helt litet bakom bröst- 
fenorna, men långt framom första ryggfenan, 
de hafva en ytterst svag och tunn hinna, till 
färgen äro de litet ljusare än bröstfenorna samt 
hafva en stark tagg och 5 dubbelt tvådeldta, myc- 
ket utstående strålar. 
B.y§gfenorna äro tvenne, hvilka likväl vid 
basen äro sammanväxta; den första halfrund, 
med tunn mörkgrå hinna och 9, temligt starka, 
spetsiga och utstående taggar, af hvilka den 4*de 
och 5:te äro längst; — den andra är framtill 
längst och baktill kortast, med tjockare och nå- 
got sotigt-mörkröd hinna , med en kort, stark tagg 
och 12 utstående dubbelt, tvådeldta strålar. 
Gumpfenan som Hgger litet bakom andra 
ryggfenan, är af samma sotröda färg och sam- 
ma form, men vid busen svartgrå, samt utgöres 
