i46 
hopsmälte tandrader, som mer än till hälften slu- 
ta hägarnes främre mynningar. 
Hufvudets största längd ^ lin. Fr. m. 
— största bredd li lin. 
Suggroparne innehöllo något gallblandadt 
slem. Ett litet exemplar hade hakre ändan af 
kroppen inträngd eller rättare, insiigad i den ena 
bägaren, hvars botten den genomträngt, så att 
flere leder hängde bakom densamma. Af dettä 
specimen skulle jag tro, att bottnen af bägarne 
vore öppen; men öppningarne har jag dock ej 
m^ed någon säkerhet kunnat upptäcka. 
De främsta tedernCj eller rättare ledstyckena^ 
voro ganska tätt sittande och hade nästan ingen 
längd-dimension, emedan de liknade täta, smala, 
paralella skrjnklor med mellanliggande fåror. 
Hos de största exemplaren var deras bredd un- 
gefärligen I lin. Längre bakåt tilltogo lederne, 
så väl i längd- som breddar iktning, genomgåen- 
de en mängd öfvergångsformer, så att de, hvil- 
ka lågo närmare hufvudet, liknade tvärliggande 
rectanglar, och de, som närmade sig mot midten, 
liknade qvadrater. Efter qvadratformen tog läng- 
den öfverhand öfver bredden, i det lederne blef-* 
vo longitudinelt rectangelformiga. Denna sedna- 
re form blef allt mer och mer långsträckt, jemte 
det den minskades i bredd, ju närmare ledstyc- 
ket låg slutändan af djuret. På de tydliga le- 
derne bildade bakre kanten af hvarje led en 
hvitare list^ som i hela omkretsen af samma kant 
var något utstående och gaf de båda sidoränder- 
ne af kroppen ett såglikt utseende. På de främ- 
re, tydliga lederne var nämde list i det närma- 
ste rak; i mån af deras tilltagande i längd blef 
den bågformig, och på de längre, smalare, bil- 
dade den midtpå en med spetsen bakåt vänd 
