1 47 
vinkel. När lederne drogos i sär från li varan- 
dra, hade främre ändan en utskärning, som mot- 
svarade formen af denna list. De längre leder- 
ne voro framtill något smalare än mot bakre 
ändan af hvarje ledstycke. 
Ledstyckenas gropar [foramina articulorum 
Rudolplii) saknas på de främsta, kortaste leder- 
ne; i de dernäst följande, börja de endast rudi- 
mentära och blifva först på de tydligare, större 
lederne fullständigt utbildade med en hvit, cir- 
kelrund, upphöjd kant. De sitta i medellinien 
af hvarje ledstyckes buksida, en pä hvarje; de 
största af dessa gropar, som tillika hade de mest 
upphöjda kanterne, funnos på de bakersta led- 
styckena. 
I de flesta af dessa gropar förekommo små 
bakåt böjda, syllikt tagglika processer [Lemnisci, 
Cirri Rud.), som knappast äro synliga med blot- 
ta ögonen. Under microscopet syntes de större 
Lemnisci gulaktige liksom af en annan substans 
än sjelfva ledstyckena, och tycktes äfven vara nå- 
got iFastare, emedan de bibehöUo en viss, bakåt 
stupande ställning, utan att hvila på ledgrops- 
kanten. När man betraktar ledgroparne med en- 
kelt glas, vid god dager, visa sig de mindre lem- 
nisci som små toppar eller öar. Jag kan ej med 
säkerhet afgöra, om hvarje utvecklad ledgrop har 
sin egen lemniscus; i flera af de mindre kunde 
jag ej finna någon; vid första undersökningen af 
djuret hade jag helt och hållit förbisett dem, då 
Branting fästade min uppmärksamhet på deras 
närvaro. Hos tvenne exemplar, som voro något 
smalare än de andre, och det ena snedt i leder- 
ne, förekommo lemnisci i alla större ledstyckena. 
Från de större tydligare ledgroparne gick 
en hvitare strimma bakåt, som slutade i en liteu 
