167 
Jag skall nu öfvergå till resultaten af för- 
söken med legei ingarne. Metalleine hafva blif- 
vit ihopblandade uti vissa enkla atomförhällan- 
den. Tabellen N:o 2, som innehåller de obser- 
verade afkylningstiderne hos åtta legeringar af 
tenn och blj, visar, att thermometein öfverhuf- 
vud stått t venne gånger stilla, först vid en öfre 
mobil punkt, som ligger olika högt i olikt pro- 
portioneiade blandningar, och sedermera vid en 
undre punkt, som är absolut fix, eller densamma 
för alla blandningarne, nemligen 187^. Den öfte 
eller mobila punkten, finnes på båda sidor om 
någon viss blandning, för h vilken den nedstigit 
till och sammanfallit med den fixa. Vidare sy- 
nes, att tiderne för thermometerns stillastående 
vid den iiedie eller fixa punkten, på båda sidor 
om den blandning, för hvilken den mobila punk- 
ten är försvunnen, allt mer och mer aftaga, ju 
mera endera af metallerna blifva rådande i lege- 
ringen. Under det att dessa tider vid fixa punkten 
aftager, närmar sig den mobila punkten, å ena 
sidan intill den ena rena metallens stelnings-tem- 
peratur, oeh å andra sidan intill den andra me- 
tallens. Den legeringen, för hvilken den mobila 
pmikten ej finnes, är sannolikt Pb.Sn^ , eller 
sammansatt af en atom bly och tre atomer tenn, 
emedan thermometern för Ph.Sn^ stadnade strax t 
under 190°, steg derefter till 192°, och föll se- 
dei mera till 187^, dei- den blef stående. Emed- 
lertid fordrar det noggranna bestämmandet af 
detta, att thermometern är med säkerhet grade- 
rad för h varje grad, h vilket ej var fallet med den 
jag nyttjade, hvarföre jag äfven framdeles skall 
återtaga dessa experimenter. 
Tabellen N:o 3, som innehåller observatio- 
iierne vid legeringar af zink och tenn, tillkän- 
