i83 
takleriia hos Tanjpus ^) äro rundt omkring för- ' 
sedda med långa hår. 
Således finner man att larfven till Hjdro- 
baenus, äfven så väl som imago, förenar de beg- 
ge ofta nämda affina-slägtenas characterer, men 
kan dock, genom de anförda kännemärkena, lätt 
distingveras från dem båda. 
Förvandlingen från larf till puppa, sker nog 
hastigt och tillgår på bekant sätt ; huden nemligen 
brister öfver mellankroppen, och puppan, somre- 
dan är bildad under larfhuden, framträder. De 
första dagarne efter förvandlingen , ligga pupporna 
merendels stilla på bottnen, hvilande på ryggen, 
och i en något böjd ställning, som fig. 1 3 utvi- 
sar; men så snart de oroas på något sätt, yttra 
de en stor liflighet i sina rörelser, och kasta sig 
kullbytta af och an i vattnet. Då tiden till ut- . 
kläckningen nalkas, som merendels sker på fjer- 
de dygnet, närmar puppan sig vattenytan, och 
finnes sedermera alltid liggande der: dess färg 
mörknar då allt mer och mer, och några timmar 
före myggans sista utveckling, blif ver puppan, till 
följe af den luft, som intränger emellan pupphu- 
den och det derunder liggande djuret, nästan 
silfverhvit, och så mycket lättare än vattnet, att 
den icke utan stor svårighet kan kasta sig ned 
till bottnen. Liggande i vattenytan, finner man 
alltid ryggen uppåt vänd, och abdomeli något iied« 
åt böjdt. I denna ställning afbida de sin förloss- 
ning, och, då denna inträffar, utsträcka de krop- 
pen fullkomligt. Huden remnar sedan longitudi- 
nelt öfver thorax, och myggan framskjuter så små- 
ningom, i början alldeles blek och mjuk, men 
mörknar och hårdnar i luften efter hand. Under 
^) Jemför Monographia Tanypodjum^ som jag år 1823 
har utgifvit i Lund. 
