1 89 v 
skrifne arternas natural-historia , behöfver ej sär- 
skilt omtalas. 
Något öfver 70 Svenska spindelarter äro så- 
ledes redan genom skrifter bekanta; men då jag 
haft tillfälle att lära känna ett vida större antal, 
så torde den beskrifning af dessa djur, som jag 
härmed har äran öfverlemna till Kongl Veten- 
skaps-Academien, ej synas Öfverflödig. 
Innan jag företager sjelfva arternas beskrif- 
ning, vill jag lem na en kort öfversigt af dessa 
djurs systematiska indehiing, samt en noggrann ' 
uppgift af de characterer, hvarigenom deras åt- 
skillige afdelningar utmärka sig. 
De äldre Arachnolcgerna, Lister, Glerck, 
De Géer, indelade Spindlarne i 7 tribus på föl- 
jande sätt (enligt Clerck): 
terrestres 
1:0 Retiarii (som förfärdiga nät) 
I Verticales (=Orbitelge Latr.) 
1 Irregulares (=:In8equitelae o ) 
3 Textores (=Tubitelae » ) 
12:0 Saltatores (jaga sitt rof, spinna ej nät). 
4 Lupi ' — (=Citigradae Latr.) 
5 Phalangia (nrSaltigrad^e » ) 
6 Cancriformes (=Laterigradoe » ) 
p) aquatici. 7. 
Ehuru naturenlig denna indelning var, Öfver- 
gaf man den dock, emedan de för hvarje tribus 
uppgifne kännetecken befunnos vara otillräcklige, 
eller kanske i synnerhet derföre, att den ej be- 
kräftades af formen på mundelarne, hvilka un- 
der Fabricu tidehvarf ansågos vara de enda or- 
ganer, efter hvilka genera fingo bestämmas. Fa- 
BRicius sjelf indelade arterna af slägtet Araneaj, 
efter ögonens ställning; men detta skedde med 
så ringa omsorg, att denna indelning, ej en gåiig 
