225 
TitaiisjTans vigt erhölls genom subtractioii 
af vigteii å de i den orena titansjran befintli- 
ga främmande ämnen, h varvid mangan ansågs 
hafva funnits, uti den glödgade syran, såsom 
manganoxid-oxidul och jernet som oxid. Der- 
emot äro dessa små qvantiteter mangan och jern 
uti analysen uppförda såsom oxidul, emedan det 
väl icke är troligt, att vätgasen skulle leranat 
någon portion oxid oreducerad. Äfven är syre- 
förlilsten, under reductions-försöket, beräknad att 
endast hafva uppkommit från jernoxidernes re- 
duction till metall, emedan det väl ej är troligt 
att manganoxiden låtit af vätgasen reducera sig 
till reguliniskt tillstånd; och om den funnits 
som oxid eller oxidul i mineralet, kan vara lik- 
giltigt, emedan, i den förra händelsen, jernoxidu- 
lens qvantitet då naturligtvis måste ökas, i sam- 
ma proportion, som man beräknar, att en del af 
syreförlusten under försöket, härrört från man- 
ganoxidens reduction till oxidul. 
Mangan har dessutom endast förekommit, 
uti någon^raärkligare qvantitet, uti Ilmeniten. 
Ilmenitens sammansättning, 
Ilraenitens yttre karacterer äro tillräckligen 
kände af G. Roses afhandling. ^) De till analy- 
sen använde stycken hafva varit fragraenter af 
större kristaller. Undersökningen på 2:ne sär- 
skilta stycken gaf följande resultat. 
^ — - i 
^) PoGGENDOKFFS Annalen, B, IX p. 286- 
/r. V. A, Handl. 1829. St. L 
i5 
