269 
ka Ödmann med ära och framgång idkade under 
sitt vistande på Wermdö, sysselsatte han sig ock 
derstädes mycket med theologiska, i synnerhet 
exegetiska forskningar af de hel. Skrifterna. Der- 
jemte predikade han icke sällan, samt utgaf Je- 
rusalems predikningar och Sturms epistelpostil- 
la i väl utarbetade öfversättningar. I Götheborg- 
ska Vetenskaps- och Vitterhets-Samhället vann 
han 1788 priset. Hans tid var tillräcklig till 
mycket, emedan han egde en ovanligt lätt arbets- 
förmåga. Såsom boende i hulvudstadens grann- 
skap bevistade han ofta Vetenskaps-Academiens 
sammankomster, och färdades då merendels sjö- 
ledes på en liten båt. Dessa utfärder upphörde, 
när han, efter alt en längre tid hafva varit skär- 
gårdsbo, mot slutet af i'y8o:talet besvärades af 
en envis och elakartad frossa, som, ehuru ofta 
botad, lika ofta återkom, hvarje gång han efter 
veckors och månaders inneliggande sökte veder- 
qvickelse i friska luften. Så nödgades han, att 
allt mer och mer instänga sig i sin boning, och 
blef derigenom i samma mån ömtåligare för ky- 
lan och luften, till dess efter några år Ödmann 
aldrig mer lemnade sitt rum, hvars värma små- 
ningom förökades ända till 26 och 28 grader. I 
denna belägenhet hemsöktes hans boställe af en 
härjande eldsvåda. De bevis lian då erfor af 
Upsala Stifts Presterskaps deltagande, har han 
tacksamt erkänt i den tillegnan han ställde fram- 
för 4'de flocken af sina samlingar i naturkun- 
nigheten till den hel. Skrifts upplysning. 
Ifrån Skolmästaresysslan på Wermdön be- 
fordrades ÖDMANN den 18 Januari 1 790 till Kyr- 
koherde i gamla Upsala och den 20 Mars sam- 
ma å^r till Ordin. Theologiae Adjunct vid Upsala 
Universitet, dit han i varmaste årstiden somma- 
