5 7 
sta vid beslaget. Den hade ännu glittringen af 
de sönderdelade kristall fjä llen. Den upplöstes 
fullkomligt af utspädd ättiksyra , utan ringaste 
ändring i färg eller lemning, till bevis att den 
intet spår af mönja höll. Lösningen grumlades 
ej af salpetersyrad silfveroxid. — Oxiden upp- 
löst i salpetersyra och utfälld med svafvelsyra, 
den silade sura vätskan afdunstad och svafvel- 
syran afrökt , lemnade svafvelsyrad blyoxid, 
hvarutur vatten icke utdrog spår af ett koppan- 
salt; och vattnet h varken färgades eller fälldes 
af caustik ammoniak. Det af oxiden med vät-* 
gas reducerade blyet löstes utan all lemning i 
salpetersyra. Oxiden var således ren. 
Oxiden inlades i stycken, icke i pulver, i 
en glaskula, utblåst på en bit barometerrör, och 
vägdes i denna. För att aflägsna all fuktighet 
upphettades kulan öfver spritlampan till dess att 
oxiden antagit en mörk orangeröd färg, h var- 
under en ström af vattenfri luft leddes derige- 
nom, hvilken fortsattes under oxidens afsval- 
ning, sedan lamplågen blifvit utsläkt, Derun-* 
der återtog oxiden sin förra citrongula färg, till 
bevis att ingen mönja bildats, hvartill dessutom 
också temperaturen icke var hög nog. Den på 
detta sätt beredda oxiden är ytterst litet hygro- 
skopisk, så att i| till i milligrammer fuktighet 
var det högsta som erhölls af i3 till i4 gram-* 
mer oxid. ™. Vätgasen utvecklades af distille-* 
rad zink med svafvelsyra och leddes först ge^ 
nom en upplösning af blyoxid i caustikt kali och 
sedan genom ett rör, innehållande groft pulver 
af kalihydrat. Under operations början och till 
dess att ungefär | af reductionen gått för sig» 
hölls temperaturen i kulan icke så hög att ku*» 
lans botten glödgade. Om denna försigtighet ur« 
