6o 
Det torde således deraf kunna anses för högst 
sannolikt, för att ej säga bevisadt, att blyoxi- 
den ej kan hafva så hög atomvigt som 1400, 
och vinsyran ej en så låg som 82 5. Hvarest 
orsaken ligger till afvikelsen från den vinsyra-, 
de blyoxidens sammansättning, beräknad efter 
de af mig använda atomtal, är icke lätt att upp- 
göra, oaktadt den först infaller på den siffra, 
som vanligen affecteras af observationsfelen. Då 
inga atomvigter kunna antagas vara absolut rik- 
tigt kända , så kan den härröra från ett litet fel 
i alla. Försöker man, att, efter det vinsyrade 
blyets analys från vinsyrans a tom vigt, beräkna 
blyoxidens, så blir den 1298.97. 
Då jag eftersinnade de omständigheter, som 
i det analytiska förfarandet skulle kunna göra 
blyets atomvigt constant för lätt på en så rin- 
ga qvantitet, föll det mig in, att blyoxiden, så 
beredd som jag användt den, möjligen kunde 
hafva porösa kroppars egenskap, att i de af sal-? 
petersyran lemnade mellanrum, condensera luft, 
som behöfde innehållas deri blott till oxidens 
dubbla volum, för att orsaka en sådan ändring 
i resultatet. Jag inpackade derföre 5 gram mer 
af denna oxid i ändan af ett graderadt rör, 
fyllde det ofvanför med qvicksilfver och om-, 
stjelpte det i qvicksilfvervannan. Derefter in- 
släpptes 4 cubik-centimeter vatten, hvari oxi- 
den nedföll och ökade vattnets volum till ej 
fullt 4*6 c. c. Det af blyoxiden förut intagna 
rummet minskades med 0.6 c. c. m. Återstoden 
var den emellan oxiden innestängda luften. Då 
en något utspädd ättiksyra insläpptes till bly- 
oxidens upplösning, så uppkom en ganska svag, 
men fortfarande utveckling af ytterst små luft- 
blåsor, som långsamt uppilöto och slutligen sam- 
