69 
mesta af saltsyran och vatten lemnar drufsyrad 
kalk olöst. 
"Walchnek har anmärkt att drufsyran har 
en stor benägenhet att fälla de ädla metallerna 
i reducerad form; men detsamma har vinsyran, 
så snart icke dess dubbelsalter med kali eller 
natron innehållas i vätskan. Om vinsyrad silf- 
veroxid upplöses i caustik ammoniak och den- 
na lösning afdunstas, så fälles metalliskt silfver, 
kolsyrad ammoniak bortgår, och en något gul- 
färgad vinsyrad ammoniak återstår. Detsamma 
inträffar med drufsyran. Men vinsyran har en 
så stor benägenhet att bilda dubbelsalter, att 
om vinsyradt kali fälles med salpetersyrad silf- 
veroxid, så är fällningen vinsyradt silfveroxid- 
kali; den löses i caustik ammoniak och anskju- 
ter derur i kristaller, då ammoniaken afdun- 
star. 
Hufvudsaken i denna undersökning, näst en 
bestämd chemisk åtskillnad emellan drufsyra och 
vinsyra, är att bestämma huruvida dessa syrors 
h varandra motsvarande föreningar med andra 
kroppar är o isoraorpha eller heteromorpha; oak- 
tadt jag härtill anställt åtskilliga försök , som 
synas utmärka att de äro heteromorpha; så har 
jag dock vid detta slags undersökning en för rin- 
ga erfarenhet, för att med all den bestämdhet, 
som fordras i ett så vigtigt fall, draga slutsat- 
ser, och anser mig derföre böra öfverlemna af- 
görandet åt personer, som mera sysselsatt sig 
dermed än jag. Det låter förutse sig att, lika 
som vi förut äga isomorpha kroppar sammansatta 
af ett lika antal atomer af skiljaktiga element, 
på ett lika sätt sig emellan förenade, så torde 
vi få en class af heteromorpha kroppar, sam- 
mansatta af ett lika antal atomer af samma eh> 
