79 
d. basis och 23.649 d. syra. Då detta är litet 
mindre silfveroxid än efter räkning borde er- 
hållas, som är 76.49, så mättades den genom- 
gångna lösningen af phosphorsyradt och kolsy- 
radt na tro 11 med saltsyra, h varvid vätskan om 
en stund opaliserade och visade en qvarhållen rin- 
ga silfverhalt, hvars qvantitet likväl var för li- 
ten att med någon säkerhet bestämmas. Försö- 
ket är likväl alldeles tillräckligt för att ådaga- 
lägga, att detta silfversalt har precist den sam- 
mansättning som tillkommer neutral phosphor- 
syrad silfveroxid. 
Då den sura vätskan, i hvilken sesqviphos- 
phatet i värme bildas, silas och afdunstas, afsätter 
sig derur under afdunstning en emalj Ii vi t kri- 
stallinisk skorpa. Jag har analyserat den och 
funnit den äfvenledes vara neutral phosphorsy- 
rad silfveroxid. Den återstående vätskan ger ef- 
ter afdunstning en tjock färglös syrup, till det 
mesta phosphorsyra, som vid återupplösning i 
vatten lemnar ett gelatinöst, men icke gult, 
silfversalt, h vilket jag ej analyserat. 
Gissningsvis torde här böra nämnas, att 
ehuru isomeriska modificationer af arseniksyra 
ännu icke blifvit upptäckte, och den hittills be- 
kanta svarar, i dess förhållande till silfveroxid, 
emot den metamorphiska phosphorsyran, så synes 
dock arseniksyrlighetens tvenne tillstånd af olika 
utseende och olika löslighet i vatten utmärka tven- 
ne skilda isomeriska modificationer. 
4. Cjan skall enligt Johnstons försök 5 ) kun- 
na erhållas i tvenne isomeriska modificationer, 
af hvilka den ena är cyangas och den andra en 
svart, solid massa, till utseende lik kol, som 
5 ) Edinburgh Journal of Science N. S. Juli 1829, p. 119. 
