9° 
Den var belagd af ett flere linier tjockt 
lager af klart slem, h vilket var så segt och fast, 
att det ej låt afskölja sig, utan måste undanröd- 
jas med knifven. Detta slags slem upphörde all- 
deles vid hinnans gräns. Efter denna hinnans 
slut började en helt annan form af inre hinnan. 
Den blef nemligen på en gång gulgrå, mycket 
tjock och i stället för de ytterst små runda gro- 
parne med motsvarande upphöjda maskor, fick 
iden här långa, långsåtsittande, smala, raka och 
jemnbreda, mycket djupare gropar, som omgåfvos 
af upphöjningar på sidorne, hvilka äfven förena- 
des sins emellan till nätform, men liknande ett 
långs efter utdraget nät, der maskorne ligga hop- 
lagde *). Vid början af denna hinnform upp- 
komma äfven större fållor, som i början äro myc- 
ket framstående, parallela, nästan rakt bakåt gå- 
ende och sins emellan hoplöpande, men ju längre 
de komma bakåt desto lägre och mera slingran- 
de blifva de i sin gång. Denna tjockhinnade 
del af ventrikeln räckte i fot, 10 tum, tills den 
öfvergick till magens tredje region, hvilken var 
så trång, att den knappt genomsläppte pekfingret. 
I denna magens smala del voro gropar och 
fållor nästan alldeles försvunne. Den räckte i tum, 
9 lin. bakåt, tills den slutade vid pylorus. Pylo- 
rus hade en liten, knappt en linia hög ruls (val- 
vula pylori), som innehöll endast få egna circu- 
lära muskelfibrer. I cellväfshinnan fanns så väl 
utanpå som emellan de andre hinnorne flere athero- 
mer, och i den smala delen af ventrikeln voro 
flere djupa ulcera med hårda uppstående kanter. 
Slemmet i ventrikelns bakre hälft var mera tunt, 
}ätt aftvättadt och i ringare mängd. Det förekom 
