9 1 
mig, som om den främre portionen vore beklädd 
med ett tunt epithelium. Detta saknades dock 
med säkerhet i denna sednare delen. 
Af detta förhållande ser man, att magen hos 
ophidierne ej alltid är så enkelt bildad som man 
allmänt antagit, och att den hos denna orm består 
af 3 regioner. Den främre delen förekommer mig 
vara på visst sätt analog med foglarnes körtelmage, 
då den följande, ehuru på långt håll, har någon 
likhet med muskelmagen hos roffoglar, när man un- 
dantager, att dessa hafva epithelium. Ungefärligen 
samma bildning af ventrikel har jag äfven fun- 
nit hos vår vanliga Snok fColuber Natrix). Främ- 
re hälften af slemhinnan är hos denna äfvenle- 
des vackert reticulerad, hvit och mycket tunna-* 
re än den derpå följande delen, hvars slemhinna 
är mörkare färgad, röd ak tig, alldeles utan reticu- 
lum och bildar höga fållor. Då den förra delen 
är mycket uttänjelig, så går den sednare straxt 
sönder, när man sträcker den på tvären. På sam- 
ma sätt är här äfven en trång pylori del, och den~ 
na är helt och hållet utan nät och fållor. 
Hos Huggormen (Vipera berus) är likaledes 
en del af ventrikelns slemhinna tjockare och har 
på inre sidan mörkare färg. 
Tarmkanalen är äfven liksom ventrikeln in- 
bäddad i cellväfven, med undantag af dess ba- 
kersta del, som har serös beklädnad och ligger 
i samma cavitet, som aflings-delarne. Den bildar, 
såsom hos de fleste ophidier, ända till det bakre 
stycket tätt följande, korta, genom cellväfven 
sammanvuxna krökningar 2 ), samt består af en 
längre men trängre tunntarm och en vidare men 
2 ) Meckels System d. vergl. Anat. 4 ; de Theil. Halle 
1829. p. 368. 
