102 
gemensamma gångarne eller caviteterne, men com- 
municera ej directe sins emellan. 
Djupleken af cellulbyggnaden år störst i 
granskapet af tracheal -öppningarne; den aftar 
småningom bakåt och upphör på den högra lun- 
gan i fot, 1 1 tum bakom nyssnämde ställe, samt 
efter i fot, 7 tum derifrån på den venstra. Ehu- 
ru cellulerne hår upphöra, så fortsätter sig dock 
brosknätet ända till bottnen, men är mot slutet 
blott ligamentöst. 
De framom tracheal-Öppningarne liggande 
ändarne af lungan hafva äf ven luftcell uler , ehu- 
ru ej cellbyggnaden är så djup, som straxt ba- 
kom nämde ställen. 
Utom brosknätet förekommer äfven en an- 
nan bildning i lungorne, som tillhör luftrörsgre- 
narne hos de däggande djuren ; nemligen en ela- 
stisk bandlik strimma j som kommer från randen 
af trachea och fortsätter sig på bakre väggen af 
hvardera lungsäckens insida, hvilken är påtagli- 
gen af samma textur och betydelse, som den 
elastiska väfnaden i bronchial-grenarne hos dägg- 
djuren. Mot främre ändan äro båda lungorna hop- 
växta med h varandra på en längd af 10 tum, 
och den främre delen af vena pulmonalis består, 
i sammanhang härmed, af en enkel stam, som 
ligger på föreningsstället, men blir delad i två, 
der lungorna åtskiljas från hvarandra. 
Luftcellulernes läge i dessa lungor har en 
påtaglig likhet med detsamma i fogellungorne, 
ehuru dessa sednare vid flygtigt påseende tyckas 
mera likna de däggande djurens. Den mängd af 
fina rörj, man ser i fogellungorne äro nemligen 
på inre sidan besatte med luftcelluler som sitta 
i form af nät och öppna sig gruppvis \, alla ge- 
mensamt till de gemensamma rören j, så att luf^ 
