I 10 
inve sidan af bukmusklerne. Samma fåll inne- 
håller äfven njurarne och äggstockarne. 
Främre ändan af h vardera ^oviducten slutar 
med en öppning, så stor, att den genomsläpper 
tumändan, och är omgifven af en oval i båda 
ändarne tillspetsad fimbria 3 ). Främre spetsen 
af fimbria slutar helt nära ovariets främre ända ; 
den bakre, som är kortare, går några linier bak- 
om öppningen och är adhaerent vid oviducten, 
liknande ett folium decurrens. Midt åt fimbria 
går en åder, som emottager flera smärre grenar; 
midt efter denna åder var fimbria hoplagd; dess 
hopläggningskant bildar då en båge. Fimbriae 
kant är tunn och helbräddad. 
Bakåt blifva äggångarne smalare och ändra 
sig längst in i cloaken. Deras öppningar i cloa- 
ken voro starkt hopdragna, och inre hinnan nå- 
got utskjutande, så att den bildade fem fållor, 
liknande en fembladig, stjernformig blomkrona, 
med tillspetsade, tätt sittande blomblader. Utan- 
på är oviducten beklädd med den serosa hinnan ; 
under denna ligger muskelhinnan, som består af 
ganska lösa fibrer, hvilka gå långs åt organet. 
En del af dessa fibrer är o kortare än sjelfva ovi- 
ducterne och hålla dem hoprynkade, liksom li- 
gamenta coli på de däggande djuren, ehuru de 
här äro ganska svaga. Den inre hinnan är hvit, 
ligger i slingrande, oregelbundna långfållor, är 
besatt med en mängd små noppar och är myc- 
ket uttänjlig. 
Vid främre ändan och nära öfre kanten af 
de fållor, hvari oviducterne hänga, sitta ägg- 
stockarne, hvardera fästad i en egen kort fall af 
samma hinna, och helt nära vena renalis 4 ). 
3 ) Tab. 2, fig. i a. 
4 ) Tab. 2, fig. i b. 
