1 1 I 
H vardera äggstocken består af en lång, myc- 
ket smal, i ändarne tillspetsad och tillsluten säck, 
emellan hvars hinnor äggen finnas. Den högra 
! äggstocken är i fot, 8 tum , den venstra något 
jkortare. Hvardera säckens största bredd, då den 
lär utplattad, är ii lin. De äro alldeles ihåliga 
I och inuti tomma. Den inre hinnan är hvit och 
| fast bildande en mängd fina trabeculae, och hade 
mot ändarne oregelbundna celluler. 
Äggen sutto reguliei t i t ven ne rader, en rad 
på hvardera sidan. De största voro stora som 
linser, runda och platta. 
Glandulce suprarenales äro tvenne 8 tum 
långa , 3 lin. tjocka , smala kroppar , som ligga 
emellan ovarierne och vense renales abducentes, 
tätt inpå dessa venerstammar. Parenchymet är 
mycket fast, alldeles likt det som utgör samma 
organer hos däggdjuren. Färgen är utanpå mörkt 
gulaktigt röd, inuti ljusare och gulgrå, aldra inerst 
synes ett oredigt spår efter en cavitet, som tyck- 
tes hafva gått långs efter midten af organet. 
Bland de författare, jag haft tillfälle att råd- 
fråga, är Cuvier den enda, som tror att ormar- 
ne hafva glanclulce suprarenales; dock lär han 
endast sett dem hos honor, och hela hans upp- 
gift består i de få orden: "Ceux des ophidiens 
et des sauriens sont dans le repli du peritoine, 
qui reunit les ovaires et les oviductes." Om de- 
ras form och sammansättning nämner han in- 
genting; lika litet säger han, hvar de ligga , eller 
huru de förhålla sig hos hannarne 5 ). 
Längre tid efter publicerandet af Cuviers 
föreläsningar utgaf Meckel en den fullständigaste 
5 ) Lesons d'anat. comp. T. V, p. 248. 
